RESOLUCIÓ de 2 de novembre de 2015, de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial per la qual es modifica el currículum de les matèries que formen part de les proves d'accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de Formació Professional i dels cursos preparatoris d'aquestes a la Comunitat Valenciana. [2015/9263] (DOGV núm. 7660 de 18.11.2015) Ref. Base de dades 009013/2015

ANÀLISI JURÍDICA

DATA D'ENTRADA EN VIGOR: 19.11.2015

Aquesta disposició afecta:

     DEROGA
          - RESOLUCIÓ de 17 d'agost de 2009, de la Direcció general d'Avaluació, Innovació i Qualitat Educativa i de la Formació Professional, per la que s'establix el currículum de les matèries que formen part de les proves d'accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de Formació Professional i dels cursos preparatoris de les mateixes en la Comunitat Valenciana. [2009/9946]

ANÀLISI DOCUMENTAL

ORIGEN DE DISPOSICIÓ: Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport
GRUP TEMÀTIC: Legislació
MATÈRIES: Educació
DESCRIPTORS
     Temàtics: 
examen, ensenyament professional, accés a l'educació, programa d'ensenyament

RESOLUCIÓ de 2 de novembre de 2015, de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial per la qual es modifica el currículum de les matèries que formen part de les proves d'accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de Formació Professional i dels cursos preparatoris d'aquestes a la Comunitat Valenciana. [2015/9263]
L’Ordre de 17 de juliol de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual es regulen els cursos preparatoris de les proves d’accés a la Formació Professional en centres docents de la Comunitat Valenciana i s’estableix el procediment d’admissió per a cursar aquests ensenyaments finançats amb fons públics en centres docents (DOCV 30.07.2009) estableix, en l’article 6.1 que la Conselleria d’Educació publicarà el currículum a què es referirà la programació dels cursos preparatoris d’accés a cicles formatius, currículum que haurà de ser el mateix que s’utilitze per a elaborar els exàmens dels diferents apartats de les proves d’accés. 

L’Ordre de 31 de març de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual es regulen les proves d’accés a cicles formatius corresponents a la Formació Professional Inicial del sistema educatiu en l’àmbit de gestió de la Comunitat Valenciana (DOCV 17.04.2009) estableix en els articles 5 i 7 l’estructura i els continguts de les proves d’accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior, i indica que els continguts de referència corresponents a cada una de les parts seran els currículums vigents de l’Educació Secundària Obligatòria i del Batxillerat a la Comunitat Valenciana.
La Resolució de 17 d’agost de 2009, de la Direcció General d’Avaluació, Innovació i Qualitat Educativa i de la Formació Professional, estableix el currículum de les matèries que formen part de les proves d’accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de Formació Professional i dels cursos preparatoris d’aquestes a la Comunitat Valenciana (DOCV 08.09.2009), i té com a finalitat establir el currículum de les matèries sobre les quals versaran les distintes parts de les proves d’accés als cicles formatius de grau mitjà i de grau superior, que seran, al seu torn, el currículum de les diferents matèries dels cursos preparatoris de les proves d’accés a cicles formatius, adaptats al que s’estableix en el currículum vigent a la Comunitat Valenciana, de l’ESO i del Batxillerat respectivament.

El Reial Decret 1147/2011, de 29 de juliol, pel qual s’estableix l’ordenació general de la Formació Professional del sistema educatiu (BOE 30.07.2011), va modificar l’accés als cicles formatius de Formació Professional de grau mitjà i grau superior, i va incorporar noves condicions d’accés i va modificar les proves d’accés a aquests cicles formatius.

Per mitjà de l’Ordre 46/2012, de 12 de juliol, de la Conselleria d’Educació, Formació i Ocupació, per la qual es regulen determinats aspectes de l’ordenació de la Formació Professional del sistema educatiu a la Comunitat Valenciana (DOCV 25.07.2012) es van introduir els aspectes normatius modificats pel Reial Decret 1147/2011, de 29 de juliol, citats anteriorment.
Respecte a les modificacions introduïdes per l’Ordre 46/2012, de 12 de juliol, en referència a les proves d’accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior, així com als cursos preparatoris d’aquestes, s’han produït dos ajornaments per a l’aplicació de les mesures contingudes en l’esmentada norma, l’article 5 del Reial Decret Llei 14/2012, de 20 d’abril, de mesures urgents de racionalització de la despesa pública en l’àmbit educatiu (BOE 21.04.2012), va posposar la seua aplicació al curs escolar 2014/2015 i la disposició addicional sisena del Reial Decret 127/2014, de 28 febrer, pel qual es regulen aspectes específics de la Formació Professional Bàsica dels ensenyaments de Formació Professional del sistema educatiu, s’aproven catorze títols professionals bàsics, es fixen els seus currículums bàsics i es modifica el Reial Decret 1850/2009, de 4 de desembre, sobre expedició de títols acadèmics i professionals corresponents als ensenyaments establits en la Llei Orgànica 2/2006, de 3 de maig, d’Educació (BOE 05.03.2014) va diferir la seua aplicació al curs acadèmic 2015/2016.
La Llei Orgànica 8/2013, de 9 de desembre, per a la millora de la qualitat educativa (BOE 10.12.2013) ha establit noves condicions d’accés i admissió als cicles formatius que hauran d’entrar en vigor el curs 2016/2017. En relació amb els cursos de formació específics per a l’accés directe a cicles formatius, l’article 41 de la Llei Orgànica 8/2013, de 9 de desembre, indica que les matèries del curs i les seues característiques bàsiques seran regulades pel Govern, així mateix aquests cursos permetran l’accés directe als ensenyaments de Formació Professional. La implantació d’aquests cursos serà efectiva en el moment en què es dicte la normativa bàsica de desenvolupament d’aquests i, per això, en el curs 2015-2016 serà aplicable la normativa vigent amb relació als cursos preparatoris de proves d’accés a Formació Professional. Els cursos a què es refereix la present resolució tenen com a finalitat el desenvolupament de la maduresa de l’alumnat amb relació als objectius de l’Educació Secundària Obligatòria, en el cas dels cursos preparatoris d’accés a cicles de grau mitjà, i del Batxillerat, en el cas dels cursos preparatoris d’accés a cicles de grau superior, així com les seues capacitats referents al camp professional del cicle formatiu de grau mitjà o de grau superior a què es vulga accedir.

Així mateix, tenint en compte que no s’ha dictat normativa bàsica estatal que desenvolupe els cursos de formació específics d’accés directe a cicles formatius, no és possible la seua posada en funcionament al llarg del curs 2015/16 i com a conseqüència d’això s’apliquen les disposicions transitòries segona i tercera de l’Ordre 46/2012, de 12 de juliol, de la Conselleria d’Educació, Formació i Ocupació en matèria d’admissió a cicles formatius.
Com a conseqüència de tot allò que s’ha exposat per al curs 2015/16 no hi ha cap moratòria aplicable, per la qual cosa resulten d’aplicació les modificacions introduïdes per l’Ordre 46/2012, de 12 de juliol, a l’Ordre de 17 de juliol de 2009 i, per tant, és procedent desenvolupar el currículum d’aquelles noves matèries introduïdes per la dita norma.
Per tot allò que s’ha exposat, i en virtut de la facultat que em confereix la disposició final primera de l’Ordre de 31 de març de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual es regulen les proves d’accés a cicles formatius corresponents a la Formació Professional Inicial del sistema educatiu en l’àmbit de gestió de la Comunitat Valenciana, així com l’article 15 del Decret 155/2015, de 18 de setembre, del Consell, pel qual s’aprova el Reglament orgànic i funcional de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, resolc:

Primer. Contingut dels cursos preparatoris de les proves d’accés a cicles formatius
Els continguts dels cursos preparatoris de les proves d’accés a cicles formatius de grau mitjà i grau superior que es realitzen en els centres educatius de la Comunitat Valenciana, són els previstos en l’article 7 de l’Ordre de 17 de juliol de 2009, de la Conselleria d’Educació, en la redacció donada per l’article 5, apartat 2, de l’Ordre 46/2012, de 12 de juliol, de la Conselleria d’Educació, Formació i Ocupació.

Segon. Currículum de les matèries de la prova d’accés a cicles formatius de grau mitjà
El currículum dels diferents apartats de la prova d’accés als cicles formatius de grau mitjà i de les corresponents matèries dels cursos preparatoris d’aquestes, és el que es detalla en l’annex I a aquesta resolució.

Tercer. Currículum de les matèries de la prova d’accés a cicles formatius de grau superior
El currículum dels diferents apartats de la prova d’accés als cicles formatius de grau superior i de les corresponents matèries dels cursos preparatoris d’aquestes, és el que es detalla en l’annex II a aquesta resolució.

DISPOSICIÓ DEROGATÒRIA

Única
Queda derogada la Resolució de 17 d’agost de 2009, de la Direcció general d’Avaluació, Innovació i Qualitat Educativa i de la Formació Professional, per la qual s’estableix el currículum de les matèries que formen part de les proves d’accés a cicles formatius de grau mitjà i de grau superior de Formació Professional i dels cursos preparatoris d’aquestes a la Comunitat Valenciana ((DOCV 08.09.2009)

DISPOSICIONS FINALS

Primera
La present resolució produirà efectes l’endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana. No obstant els seus efectes s’entendran referits a l’inici del curs acadèmic 2015-2016.

Segona
Contra la present resolució, que no esgota la via administrativa, es podrà interposar un recurs d’alçada davant de la Secretaria Autonòmica d’Educació i Investigació en el termini d’un mes a comptar de l’endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, de conformitat amb els articles 114 i 115 de la Llei 30/1992, redacció donada per la Llei 4/1999, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú.

València, 2 de novembre de 2015.– La directora general de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial: Marina Sánchez Costas.

ANNEX I

Llengua i Literatura Castellana/Valenciana

Bloc 1. Comunicació
– Reconeixement de les diferències estructurals, contextuals i formals entre comunicació oral i escrita i entre usos col·loquials i formals.

– Comprensió de textos propis de la vida quotidiana i dels mitjans de comunicació.
– Tipologies textuals: narració, descripció, diàleg, exposició.
– Tècniques de comprensió i d’elaboració de textos: nexes més usuals. Ús de models textuals.
– Estructures formals del text (conte, novel·la, notícia, crònica, reportatge, etc.).
– Estructures descriptives (descripció científica, literària, etc.).
– Atenció i presentació dels textos escrits i adequació de les produccions pròpies a la normativa ortogràfica.

Bloc 2. Coneixement de la llengua
– Estructura de la paraula. Formació de paraules. Polisèmia, homonímia, sinonímia i antonímia.
– Classes de paraules. El substantiu i l’adjectiu (característiques). El pronom (classificació). El determinant (classificació). El verb. L’adverbi. La preposició. La conjunció. La interjecció.
– Coneixement i ús reflexiu de les normes ortogràfiques, el seu valor social i la necessitat de cenyir-se a la norma lingüística en els escrits.
– L’oració simple. Subjecte i predicat. Tipus de complements. Classes d’oracions.
– L’oració composta: coordinació i subordinació.
– Utilització de terminologia sintàctica bàsica: oració; subjecte i predicat; predicat nominal i predicat verbal; subjecte, verb i complements; agent, causa i pacient.
– Ús de procediments per a compondre els enunciats amb un estil cohesionat i ocupació del termes següents: aposició; adjectiu i oració de relatiu explicatius; construcció de participi i de gerundi; oració coordinada copulativa, disjuntiva, adversativa i consecutiva; oració subordinada causal, consecutiva, condicional i concessiva.

Bloc 3. Llengua i societat
– Breu introducció a la història de les llengües constitucionals.
– Origen i evolució del valencià.
– El bilingüisme: característiques generals. Situació actual de la Comunitat Valenciana.
Bloc 4. Educació literària
– Els gèneres literaris. Trets característics.
– Principals autors de la literatura espanyola i valenciana. Lectura comentada i comprensió de textos.

Criteris d’avaluació
1. Realitzar comentaris i ampliacions d’un text.
2. Aplicar els coneixements sobre el valencià o el castellà i les normes de l’ús lingüístic per a solucionar problemes de comprensió de textos orals i escrits.
3. Utilitzar els coneixements literaris en la comprensió i la valoració de textos breus o fragments.
4. Identificar el gènere a què pertany un text literari llegit en la seua totalitat. Reconéixer els seus elements estructurals bàsics, els grans tipus de recursos lingüístics i emetre una opinió personal.
5. Identificar els principals recursos utilitzats pels mitjans de comunicació per a l’elaboració i difusió d’informacions i d’opinions.

6. Reconéixer i ser capaç d’utilitzar els diferents tipus de textos i les seues estructures formals.
7. Conéixer els principis fonamentals de la gramàtica; reconéixer les diferents unitats de la llengua i les seues combinacions.
8. Comprendre l’origen i evolució del castellà i del valencià, identificar i localitzar els fenòmens de contacte entre les distintes llengües constitucionals i conéixer les característiques fonamentals del valencià.

9. Mostrar el coneixement de les relacions entre les obres llegides i comentades, el context en què apareixen, i les autores i autors més rellevants de la història de la literatura.

Ciències Socials: Geografia i Història

Component geogràfic

Bloc 1. La representació de l’espai geogràfic
– Les coordenades geogràfiques.
– Els mapes i les seues representacions cartogràfiques més rellevants.
– Llegendes i simbologies emprades en els mapes per a la representació dels elements cartogràfics més rellevants.

Bloc 2. Població i societat
– La població espanyola. Evolució i distribució. Contrastos regionals.
– La població de la Comunitat Valenciana. Les seues activitats socioeconòmiques, administratives i culturals.

Bloc 3. Espanya i la Unió Europea
L’Estat espanyol.
– Organització territorial de l’Estat.
– Les autonomies en l’Estat espanyol i les seues institucions.
La Unió Europea.
– Incorporació a la Unió Europea.
– El funcionament i institucions de la Unió Europea en el món actual: tendències demogràfiques.

Component històric

Bloc 1: Arrels del món contemporani
– Bases històriques de la societat actual.
– El naixement dels Estats Moderns. L’hegemonia espanyola: auge i ocàs.
– L’Antic Règim: esplendor i crisi.
– L’art en les edats Moderna i Contemporània.
– El segle xix.
– El segle xx fins al final de la Guerra Freda.
– Espanya en l’Edat Contemporània.

Bloc 2. El món actual
– El món occidental.
– La crisi del món comunista.
– El paper de Xina.
– El món islàmic.
– Globalització i nous centres de poder.
– Conflictes i focus de tensió en el món actual: el desafiament del terrorisme.

Criteris d’avaluació
1. Localitzar i reconéixer en l’espai els principals mitjans naturals d’Espanya i Europa.
2. Situar en el temps els períodes i fets més importants de la nostra història.
3. Descriure els conflictes i canvis més rellevants de la nostra història.
4. Lectura i interpretació de dades i gràfics demogràfics.
5. Conéixer la distribució de la població en el món, diferenciant regions, amb referència específica a la Comunitat Valenciana.
6. Identificar alguns casos en què l’acció humana provoca impactes sobre el medi natural i reconéixer, a escala mundial, a Europa, Espanya i la Comunitat Valenciana, problemes rellevants relacionats amb el medi ambient, explicant les seues causes i efectes, i aportant propostes d’actuacions que poden contribuir a la seua millora.
7. Conéixer les principals manifestacions artístiques i culturals per a valorar el seu significat com a patrimoni històric, especialment les que fan referència a l’àmbit de l’actual Comunitat Valenciana.
8. Identificar i localitzar, a través de la representació cartogràfica, els estats i les àrees geoeconòmiques i culturals del món.
9. Reconéixer l’organització territorial, estructura i organització politicoadministrativa de l’Estat espanyol i la Unió Europea.

Anglés

Bloc 1. Continguts funcionals
Comprensió oral.
– Seguir una conversació senzilla i reaccionar adequadament a les intervencions que se li dirigeixen.
– Comprendre informacions sobre persones, objectes, activitats, serveis i llocs.
– Seguir indicacions detallades sempre que estiguen contextualitzades.
– Comprovar i confirmar informació en una conversació senzilla, encara que es demane que li repetisquen el que s’ha dit.
– Seguir intervencions, exposicions, descripcions i narracions curtes articulades amb claredat i una certa lentitud en llengua estàndard, contextualitzades i sobre temes coneguts, per satisfer necessitats bàsiques.
– Extraure els punts principals i alguna informació detallada de missatges orals emesos per mitjans audiovisuals, en bones condicions acústiques.
Expressió i interacció oral.
– Establir contactes socials i abordar conversacions amb intercanvi d’informació i opinions sobre assumptes quotidians.
– Emetre missatges orals referents a situacions comunicatives habituals.
– Prendre part en conversacions sobre temes generals.
– Utilitzar les fórmules habituals de cortesia per a les relacions socials.
– Donar informació personal, expressar gustos, fer suggeriments i oferiments i demanar permís.

Comprensió lectora.
– Llegir de forma comprensiva i autònoma textos senzills i reconéixer la intenció comunicativa concreta.
– Desenvolupar estratègies de comprensió de textos per obtindre informació i interpretar-los.
– Localitzar informació específica en textos curts.
– Comprendre la descripció de situacions i esdeveniments habituals o pròxims, amb l’ajuda del context i del suport visual i icònic.
– Seguir instruccions senzilles.
Expressió i interacció escrita.
– Escriure textos curts i senzills sobre necessitats personals i situacions de la vida quotidiana seguint les convencions i formats adequats a cada tipus de text, i utilitzar frases senzilles connectades amb elements de cohesió bàsics.
– Escriure missatges a interlocutors concrets per donar informació personal, descriure experiències, habilitats, interessos, etc,
– Utilitzar tècniques i recursos per a revisar i millorar el text escrit
– Planificar l’escrit d’acord amb la situació comunicativa i a partir de la generació d’idees i la seua organització.

Bloc 2. Dimensió actitudinal cap a la llengua, societat i cultura
– Mostrar una actitud oberta i respectuosa davant d’elements diferencials entre la llengua estrangera i la llengua pròpia.
– Apreciar que l’estudi d’altres llengües i les seues cultures constitueix un mitjà per a conéixer i valorar la multiculturalitat i afavorir l’enteniment intercultural i internacional.
– Adoptar una actitud favorable a la comunicació respectuosa, fluida i gratificant, superant estereotips i prejuís respecte a la vàlua i importància de les diverses llengües, així com de les seues varietats dialectals.

– Manifestar una actitud de confiança en la mateixa capacitat d’aprenentatge i ús de les llengües estrangeres i participar activament en el control i l’avaluació del mateix aprenentatge.
– Conscienciar sobre el valor de la llengua pròpia com a vehicle d’identitat cultural i utilitzar-la com a instrument per a l’adquisició de nous aprenentatges, el desenvolupament del pensament i la comprensió i anàlisi de la realitat social, econòmica i cultural.
– Desenvolupar estratègies de comunicació elementals, en llengua estrangera, afavoridores de l’aprenentatge autònom de llengües.

Bloc 3. Àrees temàtiques
Consolidar el domini verbal i escrit dels aspectes gramaticals següents per a fer-los servir en les quatre destreses:
– El present del verb To be.
– Els determinants possessius
– Els interrogatius
– There is – There are
– Have got
– El present simple
– El verb modal: Can
– El present continu
– Substantius comptables i incomptables.
– Some and Any.
– El passat del verb To be.
– El passat simple de verbs regulars i irregulars bàsics.
Consolidar el domini verbal i escrit del següent vocabulari bàsic en les diferents situacions que exigeixen les quatre destreses:
– Professions.
– Països i nacionalitats.
– Nombres 1-10.
– Mesos de l’any.
– Assignatures escolars.
– Mobiliari de la casa.
– Habitacions de la casa.
– Preposicions de lloc.
– Activitats d’oci.
– Activitats quotidianes.
– Dies de la setmana.
– L’hora.
– Habilitats.
– La família.
– Roba.
– Colors.
– Menjar i beguda.
– Llocs quotidians.
– Activitats de cap de setmana.
– El temps.
Dominar les funcions comunicatives següents:
– Saludar, presentar-se, indicar com està.
– Indicar la professió
– Indicar la procedència.
– Preguntar i proporcionar dades sobre informació personal.
– Descriure una casa (habitacions) i el seu mobiliari bàsic.
– Indicar on és un objecte
– Expressar les activitats quotidianes i les d’oci.
– Expressar preferències.
– Preguntar i dir l’hora.
– Expressar habilitats.
– Indicar els membres de la família.
– Descriure la roba que porta posada una persona.
– Indicar el que està fent una persona.
– Parlar de l’existència o falta de provisions
– Fer oferiments.
– Expressar on estava o estiguera u mateix.
– Parlar del que va ocórrer ahir
– Parlar i preguntar sobre les activitats de cap de setmana i de vacances.
– Preguntar i dir quin temps fa o feia.

Criteris d’avaluació
– Interpreta correctament les instruccions per a la resolució de les tasques.
– Comprén la informació general i específica de textos senzills en format de tipologia diversa, sobre temes de la vida quotidiana.
– Usa estratègies adquirides en altres situacions per a la comprensió i interpretació de textos diversos com: ús dels coneixements previs sobre el tema i la situació, identificació de paraules clau, de funcions comunicatives, de la intenció de qui parla, i dels elements paralingüístics.
– Selecciona informació i dades concretes a partir de textos senzills.

– Utilitza expressions habituals i lèxic sobre temes d’interés personal, general i quotidians, diferenciant situacions comunicatives formals i informals.
– Redacta idees senzilles, per mitjà de frases simples, qüestionaris o formularis, de forma organitzada i entenedora.
– Expressa per escrit el contingut d’un text per mitjà de la traducció no literal sense diccionari i amb llista, si és procedent, de vocabulari.
– Elabora notes i escrits breus per a la comunicació personal i laboral.
– Identifica i usa elements lingüístics bàsics i habituals en la comunicació oral i escrita.
– Interpreta lèxic divers en situacions de comunicació personals i laborals habituals utilitzant estratègies com el context i els coneixements previs.
– Produeix textos escrits de tipologia diversa utilitzant estructures bàsiques, connectors senzills i lèxic adequat, respectant regles fonamentals d’ortografia i puntuació.
– Domina els aspectes lingüístics i els aplica en les situacions funcionals mencionades.
– Mostra interés per l’aprenentatge de la llengua estrangera i la seua cultura.
– Participa de totes les tasques i utilitza estratègies de comunicació elementals per resoldre-les.
– Valora la importància de l’aprenentatge d’altres llengües i cultures com a enriquiment personal.
– Controla els mecanismes d’autoavaluació i és conscient del seu procés d’aprenentatge.

Ciències de la Naturalesa

Bloc 1. Matèria i energia
– Sistemes materials.
Composició de la matèria. Àtoms i molècules. Elements i compostos.
Escales d’observació macro i microscòpica (unitats representatives: mega, any llum, micro).
Els canvis de posició en els sistemes materials.
Moviment rectilini uniforme i uniformement variat. Concepte d’acceleració.
Representació gràfica de moviments senzills.
– Les forces i les seues aplicacions.
Les forces com a causa del moviment, els equilibris i les deformacions (equació i unitats en el SI).
Massa i pes dels cossos.
Estudi qualitatiu del principi d’Arquimedes. Aplicacions senzilles.
– L’energia en els sistemes materials.
L’energia com a concepte fonamental per a l’estudi dels canvis. Canvi de posició, forma i estat. Valoració del paper de l’energia en les nostres vides.
Treball i energia: anàlisi qualitativa i interpretació de transformacions energètiques de processos senzills quotidians.
Principi de conservació de l’energia. Tipus d’energia, cinètica i potencial. Energia mecànica.
Anàlisi i valoració de les diferents fonts d’energia, renovables i no renovables.
Problemes associats a l’obtenció, transport i utilització de l’energia.

Presa de consciència de la importància de l’estalvi energètic.

Bloc 2. Transferència d’energia
– Calor i temperatura.
– Interpretació de la calor com a forma de transferència d’energia.
– Distinció entre calor i temperatura. Els termòmetres.
– La calor com a agent productor de canvis. Reconeixement de situacions i realització d’experiències senzilles en què es manifesten els efectes de la calor sobre els cossos.
– Propagació de la calor. Aïllants i conductors.

Bloc 3. Canvis químics i les seues aplicacions
– Les reaccions químiques.
Representació simbòlica.
– La química en la societat.
Elements químics bàsics en els éssers vius.
La química i el medi ambient: efecte d’hivernacle, pluja àcida, destrucció de la capa d’ozó, contaminació d’aigües i terres.
Petroli i derivats.
Energia nuclear.
Medicaments.

Bloc 4. La vida en acció
– Les funcions vitals.
– La cèl·lula, unitat de vida.
– La teoria cel·lular i la seua importància en Biologia. La cèl·lula com a unitat estructural i funcional dels éssers vius.
– Les funcions de nutrició: obtenció i ús de matèria i energia pels éssers vius.
– Nutrició autòtrofa i heteròtrofa.
– La fotosíntesi i la seua importància en la vida de la Terra.
– La respiració en els éssers vius.
– Les funcions de relació: percepció, coordinació i moviment.
– Les funcions de reproducció: la reproducció sexual i asexual.

Bloc 5. El medi ambient natural
– Conceptes de biosfera, ecosfera i ecosistema.
– Identificació dels components d’un ecosistema.
– Influència dels factors biòtics i abiòtics en els ecosistemes.
– El paper que exerceixen els organismes productors, consumidors i descomponedors en l’ecosistema. Cadenes i xarxes tròfiques.

Bloc 6. Les persones i la salut
– El concepte d’organisme pluricel·lular. L’organització general del cos humà: la cèl·lula, teixits, òrgans, sistemes i aparells.
– El concepte de salut i el de malaltia.
– Principals agents causants de malalties infeccioses.
– La lluita contra les dites malalties. Sistema immunitari. Vacunes.

– Malalties no infeccioses. Causes, remeis i prevenció.
– Primers auxilis.
– Dietes saludables i equilibrades.
– Prevenció de les malalties provocades per malnutrició.
– La conservació, manipulació i comercialització dels aliments.
– L’aparell circulatori: anatomia i fisiologia.
– Estils de vida per a una salut cardiovascular.
– Factors que repercuteixen en la salut mental en la societat actual.
– Les substàncies addictives: el tabac, l’alcohol i altres drogues. Problemes associats.
– Actitud responsable davant de conductes de risc per a la salut.

Criteris d’avaluació
1. Relacionar el concepte d’energia amb la capacitat de realitzar canvis establint la relació entre causa i efecte.
2. Conéixer diferents formes i fonts d’energia renovables i no renovables, els seus avantatges i inconvenients i alguns dels principals problemes associats a la seua obtenció, transport i utilització.
3. Conéixer el principi de conservació de l’energia i aplicar-lo en alguns exemples senzills.
4. Comprendre la importància de l’estalvi energètic i l’ús d’energies netes per a contribuir a un futur sostenible.
5. Resoldre problemes senzills aplicant els coneixements sobre el concepte de temperatura i la seua mesura, l’equilibri i desequilibri tèrmic, els efectes de la calor sobre els cossos i la seua forma de propagació.
6. Distingir entre àtoms i molècules. Indicar les característiques de les partícules components dels àtoms. Diferenciar els elements.
7. Formular i nomenar algunes substàncies importants. Indicar les seues propietats.
8. Discernir entre canvi físic i químic. Comprovar que la conservació de la massa es compleix en tota reacció química. Escriure i ajustar correctament equacions químiques senzilles. Resoldre exercicis numèrics en què intervinguen mols.
9. Enumerar els elements bàsics de la vida. Explicar quins són els principals problemes mediambientals de la nostra època i les seues mesures preventives.
10. Explicar les característiques bàsiques de compostos químics d’interés social: petroli i derivats, i fàrmacs. Explicar en què consisteix l’energia nuclear i els problemes que se’n deriven.
11. Raonar avantatges i inconvenients de les diferents fonts energètiques. Enumerar mesures que contribueixen a l’estalvi col·lectiu o individual d’energia.
12. Conéixer i relacionar les funcions vitals dels éssers vius.
13. Diferenciar entre la nutrició d’éssers autòtrofs i heteròtrofs.
14. Conéixer les característiques i els tipus de reproducció.
15. Identificar els elements fonamentals que intervenen en la funció de relació.
16. Identificar els components i les interrelacions que s’estableixen en un ecosistema.
17. Establir relacions entre les diferents funcions de l’organisme humà i els factors que tenen una major influència en la salut, com són els estils de vida.
18. Conéixer els conceptes relacionats amb els mecanismes de defensa corporal en la lluita contra la malaltia.
19. Conéixer els conceptes relacionats amb la salut i la prevenció de la malaltia i valorar la seua importància sobre la salut: reproducció, sexualitat, hàbits tòxics, exercici físic i alimentació.

Matemàtiques

Bloc 1. Nombres
– Nombres naturals.
– Divisibilitat. Múltiples i divisors. Nombres primers i nombres compostos. Criteris de divisibilitat.
– Nombres fraccionaris i decimals. Relacions entre fraccions i decimals. Comparació i ordre en els nombres fraccionaris i decimals. Operacions elementals. Aproximacions i arredoniments.
– Nombres enters. Operacions elementals.
– Jerarquia de les operacions i ús del parèntesi.
– Potències d’exponent natural. Quadrats perfectes. Arrels quadrades exactes.
– Les magnituds i la seua mesura. El sistema mètric decimal. Unitats de longitud, massa, capacitat, superfície i volum. Transformació d’unitats d’una mateixa magnitud. Relació entre capacitat i volum.
– Percentatges. Càlcul de percentatges habituals.
– Magnituds directament proporcionals. Regla de tres simple.
– Magnituds inversament proporcionals.

Bloc 2. Àlgebra
– Traducció d’expressions del llenguatge quotidià a l’algebraic i viceversa.
– Busca i expressió de propietats, relacions i regularitats en seqüències numèriques.
– Obtenció de valors numèrics en fórmules senzilles.
– Transformació d’equacions en altres equivalents. Resolució d’equacions de primer grau.
– Resolució algebraica d’equacions de primer grau i de sistemes de dos equacions lineals amb dos incògnites.
– Resolució algebraica d’equacions de segon grau. Solucions exactes i aproximacions decimals.
– Resolució de problemes per mitjà de la utilització d’equacions i sistemes.
– Elaboració de gràfics a partir d’un enunciat, una taula de valors o una expressió algebraica senzilla. Interpretació de gràfiques.

Bloc 3. Geometria
– Elements bàsics de la geometria del pla: línies, segments, angles.

– Anàlisi de relacions i propietats de figures en el pla emprant mètodes inductius i deductius. Paral·lelisme i perpendicularitat entre rectes. Relacions entre angles. Construccions geomètriques senzilles: mediatriu, bisectriu.
– Càlcul d’angles en figures planes.
– Càlcul d’àrees i perímetres de les figures planes elementals. Càlcul d’àrees per descomposició en figures simples.
– Circumferències, cercles, arcs i sectors circulars.
– Triangles. El teorema de Pitàgores. Aplicacions.
– Resolució de problemes que impliquen l’estimació i el càlcul de longituds, superfícies i volums.

Bloc 4. Estadística
– Diferents formes de recollida d’informació. Organització en taules de dades arreplegades en una experiència. Freqüències absolutes i relatives.
– Mesures de centralització (mitja, mitjana i moda) i de dispersió (desviació mitjana i desviació típica).
– Diagrames de barres, de línies i de sectors. Anàlisi dels aspectes més destacables dels gràfics estadístics.
– Agrupació de dades en intervals. Histogrames i polígons de freqüències.
– Construcció de la gràfica adequada a la naturalesa de les dades i a l’objectiu desitjat.

Criteris d’avaluació
1. Utilitzar la forma de càlcul apropiada: mental, escrita o amb calculadora, i estimar la coherència i precisió dels resultats obtinguts.
2. Expressar els nombres de forma adequada a la situació plantejada: decimal, fraccionària...
3. Comparar, ordenar i representar diferents tipus de nombres: sencers i racionals.
4. Interpretar informació expressada en nombres enters i racionals.
5. Aplicar en contextos quotidians les operacions aritmètiques amb nombres enters i decimals.
6. Ser capaç de traslladar una situació real al llenguatge matemàtic corresponent a fi de poder comprendre-la i inferir nova informació.

7. Utilitzar les estratègies i ferramentes matemàtiques per a resoldre problemes en contextos diferents.
8. Resoldre situacions problemàtiques per mitjà del plantejament i la resolució d’equacions de primer i segon grau i proporcions directes i inverses.
9. Resoldre problemes relacionats amb el càlcul d’interessos, descomptes, recàrrecs, compres a terminis.
10. Obtindre i utilitzar representacions planes de cossos geomètrics: prismes, piràmides, cilindres, cons, esferes i poliedres regulars.
11. Aplicar el càlcul de superfícies i de volums en situacions diverses.
12. Expressar gràficament dades extretes de situacions, taula de valors i expressions algebraiques senzilles.
13. Identificar i aplicar fórmules per al càlcul de superfícies planes (limitades per segments i arcs de circumferència) i de volums de cossos geomètrics (prismes, piràmides, cilindres, cons i esferes) per mitjà de figures elementals per al càlcul d’àrees de figures planes de l’entorn.

14. Extraure la informació que ens aporten els diferents conceptes d’ús corrent en estadística: població, mostra, mitjana aritmètica, moda, mitjana i dispersió, i interpretar tota aquesta informació per a adquirir criteris i prendre decisions de fets quotidians.

Tractament de la informació i competència digital

Bloc 1. Sistemes informàtics i programari d’ofimàtica
– Sistemes informàtics. Tipus. Components. Perifèrics.
– Programari. Tipus. Distribucions de programari. Programari lliure.
– Tipus de llicències. Creative commons.
– Sistemes operatius. Definició, funcions, evolució i classificació.
– Sistemes operatius més utilitzats. Breu descripció dels sistemes operatius (MS-DOS, Windows, Linux, Android, etc)
– Evolució dels processadors i/o ordinadors.
– Panells de control dels distints sistemes operatius. Interfície Android, Windows, Linux, etc.
– Emmagatzematge de la informació. Suports de gravació.
– Instal·lació de distints SO en un mateix ordinador.
– Definició, finalitat i característiques comunes dels programes: Processadors de text, fulls de càlculs, bases de dades i presentació de continguts
– Plantilles d’edició

Bloc 2. Xarxes i seguretat
– Definició de xarxa, classificació de xarxes segons paràmetres (per grandària o cobertura, per medi físic.)
– Dispositius d’una xarxa (targeta, cables de connexió, commutador, encaminador).
– Compartir documents i dispositius.
– Amenaces en la xarxa (virus, cucs, troians, espies, dialers, correu brossa etc.).
– Protecció en la xarxa (antivirus, tallafocs, antiespies, antispam, etc)
– Transmissió de dades. Tipus i mitjans. Exemples

Bloc 3. Multimèdia: imatge, àudio i vídeo digital.
– Concepte d’imatge (mapa de bits i vectorial), àudio i vídeo digital.

– Dispositius de captació d’imatge, d’àudio i de vídeo digital.
– Suports d’emmagatzematge.
– Característiques de les imatges digitals. Relació grandària, pes i resolució.
– Formats de compressió d’arxius d’imatge, d’àudio i de vídeo.

– Tractament bàsic d’imatges digitals.

Bloc 4. Internet: possibilitats i prevenció del frau
– Concepte d’internet. Breu història. internet a Espanya i en el món.

– Comunitats comunicatives i participatives: correu electrònic, xat i missatgeria, missatgeria instantània, fòrums, blogs, pàgines wiki, xarxes socials.
– Possibilitats d’internet. Firmes i certificats digitals, DNI electrònic, busca d’ocupació, compres, serveis, comerç, botigues en línia, accés als serveis d’oci.
– El frau en la web. Principals tècniques de frau. Mesures de protecció (encriptació, claus i consells)
– Accés als serveis d’oci a través de la web (Internet TV, vídeos compartits, televisió pròpia i a la carta, vídeo en directe)
– Compartir arxius en la web.

Criteris d’avaluació
– Distingir els elements d’un ordinador i les seues funcions.
– Conéixer la funció d’un sistema operatiu, la seua evolució, classificació segons distints criteris, les seues funcions i maneig bàsic d’algun d’ells.
– Usar de forma bàsica els programes de contingut ofimàtic (processador de textos, fulls de càlcul i presentació de continguts).
– Identificar els models de distribució de programari i continguts adoptant actituds coherents amb aquests.
– Conéixer el funcionament bàsic de xarxes i elements de protecció en aquesta.
– Obtindre imatges fotogràfiques, àudio i vídeo digital i aplicar tècniques bàsiques d’edició digital a les imatges i diferenciar-les d’aquelles generades per ordinador.
– Conéixer els programes més utilitzats per al tractament i l’edició d’imatges, àudio i vídeo digital.
– Saber usar internet i les seues possibilitats: participació en xarxes, correu electrònic, comerç en la xarxa, frau, descàrregues, etc., amb les limitacions, amenaces i ús responsable.

ANNEX II

Llengua i Literatura Castellana/ Valenciana

Bloc 1. Llengua i comunicació
– La comunicació: elements. Funcions del llenguatge.
– Llengua oral i llengua escrita. Noves pràctiques electròniques.
– El text com a unitat comunicativa: característiques.
– Els tipus de textos: segons el canal (oral i escrit), registre (formal i informal), àmbit (acadèmics, periodístics, literaris, publicitaris, científics, tècnics, humanístics, jurídics i administratius, digitals o electrònics), modalitat (expositiva, narrativa, descriptiva, dialògica, argumentativa) i intenció (informatius, persuasius, prescriptius, expressius).

Bloc 2. Llengua i societat
– Varietats de la llengua (espacials, socials i individuals): nivells i registres lingüístics.
– Les llengües del món, d’Europa i d’Espanya. Origen i realitat plurilingüe d’Espanya.
– Breu història i situació actual de les llengües constitucionals.
El castellà i el valencià, característiques i varietats.
– Plurilingüisme, bilingüisme i llengües en contacte.
– L’espanyol en el món.

Bloc 3. Estudi de la llengua: normativa i morfosintaxi
– Coneixement i ús reflexiu de les normes lingüístiques.
– Llenguatge, llengua i parla. La llengua com a sistema: unitats i nivells.
– Les categories gramaticals. Classes de paraules segons la seua categoria i el significat.
– Estructura de la paraula. Formació de paraules i ampliació del lèxic.
– Enunciat, frase i oració. Els sintagmes.
– Tipus d’oracions: modalitat oracional, oració simple i oració composta.

Bloc 4. Tècniques de treball
– Internet com a mitjà de consulta. Estratègies de busca i fiabilitat. Diccionaris, enciclopèdies electròniques, pàgines de consulta...
– Procediments de comentari i anàlisi de textos.
– Redacció de treballs acadèmics que incorporen elements complementaris (índexs, cites, bibliografies, etc.).

Bloc 5. Estudi de la literatura
– Concepte, funcions. El llenguatge, els recursos i els gèneres literaris.
– Aproximació a les èpoques de la literatura en llengua castellana i valenciana: autors i textos més representatius. Evolució dels gèneres literaris des de l’Edat Mitjana fins al segle xix.
– La literatura en el segle xx: marc històric i cultural. Autors i textos més representatius de la literatura castellana i valenciana.
– La lírica en el segle xx: anàlisi i comentari de poemes dels autors més representatius.
– La narrativa en el segle xx: anàlisi i comentari de textos dels autors en llengua castellana i valenciana més representatius.
– Nous models narratius.

Criteris d’avaluació
1. Analitzar, interpretar, valorar i sintetitzar oralment i per escrit textos de qualsevol tipus, tenint en compte la funció social que exerceixen, la tradició cultural en què s’inscriuen, la seua estructura i situació comunicativa, els valors que transmeten; assenyalar les idees principals i les secundàries, reconéixer possibles incoherències o ambigüitats i aportar una opinió personal.
2. Produir textos escrits de caràcter formal, correctes i adequats a la situació comunicativa, utilitzant mecanismes que els donen coherència i cohesió i atenent les seues diferents estructures formals.
3. Utilitzar els coneixements sobre la llengua en l’anàlisi i la producció de diferents tipus de textos: ser capaç d’usar la reflexió lingüística en la comprensió de textos aliens i en la composició dels propis.

4. Conéixer, identificar i analitzar les varietats lingüístiques del castellà i del valencià i les actituds sociolingüístiques que s’hi manifesten. Així com les diferents causes que pot tindre, en una situació de contacte de llengües, l’elecció d’una d’aquestes o l’alternança de codis en un mateix discurs.
5. Conéixer, valorar i interpretar les obres i els autors més representatius de la literatura en llengua castellana i valenciana.

Matemàtiques

Bloc 1. Aritmètica i àlgebra
– Els conjunts numèrics..
Els nombres naturals, sencers i racionals. Operacions.
Els nombres irracionals.
El conjunt de nombres reals. La recta real. Ordenació. Valor absolut. Distància. Intervals.
Aproximació de nombres reals. Estimació, truncament i arredoniment. Nivells de precisió i error.
Proporcionalitat. Magnituds directament i inversament proporcionals.
Potències i arrels.
Notació científica. Operatòria amb notació científica.
Logaritmes decimals.
–  Polinomis.
Expressions polinòmiques amb una indeterminada.
Valor numèric.
Operacions amb polinomis.
Algoritme de Ruffini. Teorema de la resta.
Arrels i factorització d’un polinomi.
Simplificació i operacions amb expressions fraccionàries senzilles.
–  Equacions.
Equacions de primer i segon grau amb una incògnita.
Equacions polinòmiques amb arrels senceres.
Equacions irracionals senzilles.
Equacions exponencials i logarítmiques senzilles.
– Sistemes d’equacions.
Sistema d’equacions lineals. Sistemes equivalents.
Sistemes compatibles i incompatibles.
Resolució de sistemes d’equacions amb 2 o 3 incògnites. Determinat i indeterminat.
Plantejament de sistemes d’equacions.

Bloc 2. Geometria
– Unitats de mesura d’angles.
– Raons trigonomètriques d’un angle.
– Ús de fórmules i transformacions trigonomètriques en la resolució de triangles i problemes geomètrics diversos.
– Equacions de la recta.

Bloc 3. Funcions i gràfiques
– Expressió d’una funció en forma algebraica a partir d’enunciats, taules o de gràfiques.
Aspectes globals d’una funció.
Utilització de les funcions com a ferramenta per a la resolució de problemes i la interpretació de problemes.
– Funcions reals de variable real: classificació i característiques bàsiques de les funcions lineals, polinòmiques, trigonomètriques, exponencials, logarítmiques i racionals senzilles. Valor absolut, part sencera.
– La taxa de variació com a mesura de la variació d’una funció en un interval.
– Anàlisi de les distintes formes de creixement en taules, gràfiques i enunciats verbals.
– Operacions i composició de funcions.

Bloc 4. Estadística i probabilitat
– Estadística descriptiva unidimensional.
Variables discretes i contínues.
Recompte i presentació de dades. Determinació d’intervals i marques de classe.
Elaboració i interpretació de taules de freqüències, gràfiques de barres i de sectors. Histogrames i polígons de freqüència.
Càlcul i interpretació dels paràmetres de centralització i dispersió usuals: mitja, moda, mitjana, recorregut, variància i desviació típica.

–  Probabilitat.
Experiències aleatòries. Successos.
Freqüència i probabilitat.
Probabilitat simple i composta.

Criteris d’avaluació
1. Utilitzar els nombres reals, les seues notacions, operacions i procediments associats, per a presentar i intercanviar informació i resoldre problemes, valorant els resultats obtinguts d’acord amb l’enunciat.

2. Aplicar conceptes de precisió i marge d’error en el context resolució de problemes.
3. Representar sobre la recta diferents intervals. Expressar i interpretar valors absoluts, desigualtats i distàncies en la recta real.
4. Transcriure problemes i situacions reals a un llenguatge algebraic, utilitzar les tècniques matemàtiques apropiades en cada cas per a resoldre’ls (particularment equacions) i donar una interpretació, ajustada al context, de les solucions obtingudes.
5. Manejar el concepte de lloc geomètric en el pla, identificar les formes corresponents en funció de les seues propietats.
6. Utilitzar la informació proporcionada pels conceptes estadístics d’ús corrent (població, mostra, moda, mitjana aritmètica, mitjana, dispersió...) i interpretar l’esmentada informació en l’adopció de criteris, tendències i presa de decisions sobre situacions reals.
7. Utilitzar tècniques estadístiques elementals per a prendre decisions davant de situacions que s’ajusten a una distribució de probabilitat binomial o normal, determinant les probabilitats d’un o més successos, sense necessitat de càlculs combinatoris.
8. Assignar probabilitats a successos corresponents a fenòmens aleatoris simples i compostos i utilitzar tècniques estadístiques elementals per a prendre decisions davant de situacions que s’ajusten a una distribució de probabilitat binomial o normal.

Anglés

Continguts funcionals
– Descriure i comparar persones i objectes.
– Demanar i generar informació sobre esdeveniments.
– Resumir textos senzills.
– Narrar esdeveniments i fets presents, passats i futurs.
– Expressar les nocions d’existència i inexistència, presència o absència, disponibilitat o indisponibilitat, capacitat o incapacitat, quantitat, mesura i pes.
– Expressar certesa i dubte. Expressar un fet com a possible o impossible, probable o improbable, necessari o obligatori/prohibit, i com a conseqüència lògica d’un altre fet.
– Expressar opinió, sentiments, interés, preferència, fruïció, acord o desacord, lament i perdó.
– Demanar i donar instruccions.
– Suggerir, aconsellar i recomanar una actuació.
– Invitar a fer alguna cosa.
– Demanar/donar/denegar permís per a fer quelcom i perquè algú faça quelcom.
– Reproduir preguntes i informacions que algú ha fet o ha difós.

– Expressar intenció, desig, voluntat o decisió de fer quelcom, o de que algú faça quelcom, i oferir-se o negar-se a fer alguna cosa.
Àrees temàtiques
– Informació personal, aspecte físic, caràcter, família, amics, interessos, etc.
– Professions i ocupacions: tipus de treball, lloc, formació, condicions, ingressos, etc.
– L’habitatge: situació, tipus, mobiliari, serveis, etc.
– Educació, assignatures, escolarització.
– Oci: aficions, esports, música, premsa, cine, teatre, etc.
– Viatges i mitjans de transport: vacances, hotels, idiomes.
– Relacions socials: invitacions, correspondència, etc.
– Salut, benestar i medi ambient: parts del cos, malalties, accidents i serveis mèdics.
– Botigues i llocs on anar a comprar; aliments i begudes, roba, preus, mesures.
– Serveis: correus, telèfons, bancs, policia, etc.
– Llocs i països: accidents geogràfics, orientacions i distàncies.

Criteris d’avaluació
1. Resumir textos descriptius, narratius o informatius, seqüenciant ordenadament les idees amb coherència discursiva, correcció ortogràfica i gramatical i amb el tipus de lèxic adequat.
2. Redactar textos descriptius, narratius o informatius senzills i de curta extensió, a partir del seu repertori propi, amb correcció textual, gramatical, ortogràfica, de manera estructurada i amb coherència discursiva.
3. Redactar qüestionaris breus per a obtindre informació i cartes senzilles dirigides a persones o institucions, amb correcció textual, gramatical, ortogràfica i de manera estructurada a partir d’una finalitat definida prèviament.
4. Formalitzar amb correcció i pulcritud qüestionaris, formularis i impresos habituals en la vida quotidiana.
5. Assenyalar el significat de paraules, elements de frases o frases a partir de la informació donada pel context i el bagatge lingüístic i cultural propi.
6. Respondre qüestions relacionades amb la vida quotidiana, de forma escrita, amb correcció textual i gramatical.

Tractament de la informació i competència digital

Bloc 1: Equips informàtics i xarxes
– Les tecnologies de la informació i de la comunicació.
– L’ordinador, concepte, funcions i història.
– Components físics de l’ordinador personal.
– Programari, concepte i classes.
– Sistemes operatius. Definició i funcions generals. Exemples.
– Emmagatzematge de la informació, suports i formats. Capacitats i mesures.
– Introducció a les xarxes telemàtiques. Tipus.
– Dispositius de xarxa.
– Configuració bàsica de xarxes TCP/IP.

Bloc 2: Seguretat i ètica informàtica
– Llei Orgànica de Protecció de Dades. Garanties i drets sobre les dades de caràcter personal.
– Estratègies de protecció i prevenció de pèrdua d’informació. Còpies de seguretat i restauració. Antivirus, tallafocs, antispam, antiespies.

– Seguretat en internet. Problemes de seguretat i protecció en el correu electrònic. Importància de l’adopció de mesures de seguretat. Tècniques habituals de frau: pesca (phishing), troians.
– Mesures de protecció (encriptació, claus…)
– Propietat intel·lectual, tipus de llicències (copyright, GPL, creative commons)

Bloc 3: Programari per a sistemes informàtics
– Tipus de programari. Classificació.
– Edició de text. Fonts. Format. Tabulacions. Estils i plantilles. Inserció d’imatges. Taules de contingut i índexs. Encapçalaments i peus de pàgina. Maquetació. Conversió de documents de text al format de document portàtil (PDF).
– Utilització dels fulls de càlcul per a resoldre problemes. Operadors. Fórmules. Funcions. Referències relatives i absolutes. Confecció de gràfics
– Elaboració de presentacions. Creació de diapositives. Inserció d’elements multimèdia. Efectes. Transicions
– Utilització dels gestors de bases de dades. Disseny d’una base de dades. Els registres i els camps. Ordenació i selecció de registres. Els filtres. Taules, consultes, formularis i informes. Camps clau. Introducció a relacions entre taules i integritat referencial.
– Imatges digitals. Tipus (vectorials i mapes de bits). Ferramentes de dibuix i edició. Compressió. Formats. Conversió de formats.
– Edició de sons i vídeos digitals. Compressió dels arxius d’àudio i vídeo. Formats més utilitzats. Els codificadors-descodificadors (còdecs).

Bloc 4: internet i xarxes socials
– La informació i la comunicació com a fonts de comprensió i transformació de l’entorn-social: comunitats virtuals i globalització.
– Internet. Evolució històrica i situació actual.
– Serveis bàsics d’internet. Web, adreça electrònica, Xat, P2P, blog, FTP.
– Les xarxes socials en internet. Evolució, característiques i ferramentes. Tendències.
– La integritat i rigor de la informació en la xarxa.

Bloc 5: Aplicacions web 2.0 col·laboratives i publicació de continguts
– Aplicacions web 2.0 per a treball col·laboratiu.
– Creació i publicació en la web.
– Integració i organització d’elements textuals, numèrics, sonors i gràfics en estructures hipertextuals.
– Publicació de continguts en la web.
– Accessibilitat de la informació.

Criteris d’avaluació
– Distingir els diversos elements d’un ordinador i les seues funcions.
– Conéixer les funcions d’un sistema operatiu i manejar a nivell usuari algun d’aquests. 
– Comprendre i saber indicar les mesures de capacitat d’emmagatzematge.
– Entendre les característiques bàsiques de la propietat intel·lectual i els tipus de llicències.
– Usar els programes de protecció i seguretat de manera bàsica.
– Manejar de forma bàsica els programes de contingut ofimàtic (processador de textos, fulls de càlcul, presentació de continguts i bases de dades)
– Conéixer el funcionament bàsic de xarxes i identificar els dispositius de xarxa.
– Obtindre imatges fotogràfiques, àudio, vídeo digital i aplicar-los tècniques d’edició digital.
– Usar adequadament internet i les xarxes socials, fent un ús responsable, tenint en compte les amenaces.
– Conéixer i usar aplicacions web 2.0 de manera col·laborativa.
– Publicar continguts en internet.

Economia de l’empresa

Bloc 1. L’empresa i el seu marc extern
– L’empresa com a unitat econòmica. Concepte d’empresa. Classificació, components, funcions i objectius de l’empresa.
– Teories sobre l’empresa. Empresa i empresari. Anàlisi del marc jurídic que regula l’activitat empresarial.
– L’empresa com a sistema: funcionament i creació de valor. Responsabilitat social, ètica i mediambiental de l’empresa.

Bloc 2. Desenvolupament de l’empresa
– Anàlisi dels factors de localització i dimensió de l’empresa. Consideració de la importància de les xicotetes i mitjanes empreses i les seues estratègies de producte i mercat.
– Estratègies de creixement intern i extern.
– La internacionalització, la competència global i les tecnologies de la informació. Identificació dels aspectes positius i negatius de l’empresa multinacional.

Bloc 3. Organització i direcció de l’empresa
– La divisió tècnica del treball i la necessitat d’organització en el mercat actual. Funcions bàsiques de la direcció.
– Planificació i presa de decisions estratègiques.
– Disseny i anàlisi de l’estructura de l’organització formal i informal.
– La gestió dels recursos humans i la seua incidència en la motivació. Els conflictes d’interessos i les seues vies de negociació.

Bloc 4. La funció productiva
– Procés productiu, eficiència i productivitat.
– Importància de la innovació tecnològica: I+D+i.
– Costos: classificació i càlcul dels costos en l’empresa. Càlcul i interpretació del llindar de rendibilitat de l’empresa.
– Els inventaris i la seua gestió.
– Valoració de les externalitats de la producció.
– Anàlisi i valoració de les relacions entre producció i medi ambient i de les seues conseqüències per a la societat.

Bloc 5. La funció comercial de l’empresa
– Concepte i classes de mercat. Tècniques d’investigació de mercats.
– Anàlisi del consumidor i segmentació de mercats.
– Variables del màrqueting-mix i elaboració d’estratègies. Estratègies de màrqueting i ètica empresarial.
– Aplicació al màrqueting de les tecnologies de la informació i la comunicació.

Bloc 6. La informació en l’empresa
– Obligacions comptables de l’empresa.
– La composició del patrimoni i la seua valoració.
– Els comptes anuals i la imatge fidel.
– Elaboració del balanç i el compte de pèrdues i guanys.
– Anàlisi i interpretació de la informació comptable.
– La fiscalitat empresarial.

Bloc 7. La funció financera
– Estructura econòmica i financera de l’empresa.
– Concepte i classes d’inversió.
– Anàlisi, criteris de valoració i selecció de projectes d’inversió.
– Recursos financers de l’empresa.
– Anàlisi de fonts alternatives de finançament intern i extern.
– Viabilitat econòmica i financera d’un projecte d’inversió.

Criteris d’avaluació
1. Conéixer i interpretar els diversos elements de l’empresa, el seu tipus, funcions i interrelacions, valorant l’aportació de cada un d’aquests segons el tipus d’empresa.
2. Diferenciar els diversos elements que componen una empresa (grup humà, patrimoni, entorn i organització), l’existència d’elements diferents en funció de l’empresa i les relacions entre l’empresa i els diferents grups d’interés (altres empreses, administracions públiques, clients, proveïdors, entitats financeres, etc.).
3. Identificar els trets principals del sector en què l’empresa desenvolupa la seua activitat i explicar, a partir d’aquests, les distintes estratègies, decisions adoptades i les possibles implicacions socials i mediambientals.
4. Saber què és un sector empresarial i identificar a quin sector pertany una empresa qualsevol, i assenyalar les diferents estratègies que pot seguir una empresa per a la consecució dels seus objectius.
5. Saber diferenciar les implicacions, tant positives com negatives, que suposen les decisions empresarials en els àmbits social i mediambiental.
6. Analitzar les característiques del mercat i explicar, d’acord amb aquestes, les polítiques de màrqueting aplicades per una empresa davant de diferents situacions i objectius.
7. Caracteritzar un mercat en funció del nombre de competidors, del producte venut, etc. i, identificar les diferents polítiques de màrqueting, adaptar-les a cada cas concret. Interpretar i valorar estratègies de màrqueting, incorporant en aqueixa valoració consideracions de caràcter ètic, ambiental, etc.
8. Descriure l’organització d’una empresa i les seues possibles modificacions en funció de l’entorn en què desenvolupa la seua activitat. Interpretar l’organització formal i informal d’una empresa i detectar i proposar solucions a disfuncions o problemes que impedisquen un funcionament eficient en l’organització empresarial.
9. Determinar per a un cas senzill l’estructura d’ingressos i costos d’una empresa i calcular el seu benefici i el llindar de rendibilitat.
10. Diferenciar les possibles fonts de finançament en un supòsit senzill i raonar l’elecció més adequada.
11. Valorar distints projectes d’inversió senzills i justificar raonadament la selecció de l’alternativa més avantatjosa.
12. Identificar les dades més rellevants del balanç i de el compte de pèrdues i guanys, explicar el seu significat, diagnosticar la seua situació a partir de la informació obtinguda i proposar mesures per a la seua millora.
13. Analitzar situacions generals d’empreses reals o imaginàries, utilitzant els recursos materials adequats i les tecnologies de la informació.

Geografia

Continguts

Bloc 1. Continguts comuns al coneixement geogràfic.
– Definició d’un problema referit a un procés geogràfic i formulació d’hipòtesis de treball.
– Anàlisi de les distintes variables ecogeogràfiques que intervenen en els sistemes d’organització territorial per a arribar a una síntesi explicativa.
– Utilització crítica de dades i elaboració d’informacions utilitzant diversos codis comunicatius: verbal, cartogràfic, gràfic i estadístic.

– Correcció en el llenguatge i utilització adequada de la terminologia específica.
– Responsabilitat en l’anàlisi i valoració de les repercussions socioeconòmiques i ambientals de l’explotació dels recursos.
– L’espai geogràfic: noció i característiques de l’espai geogràfic; elements i instruments d’informació i representació geogràfica; nocions d’anàlisi de localitzacions i distribucions espacials.

Bloc 2. Espanya a Europa i en el món
– Globalització i diversitat en el món actual: processos de mundialització i desigualtats territorials; classificacions de les àrees neoeconòmiques.
– Espanya en la Unió Europea. Història de la institució i estructura territorial i organitzativa. Contrastos físics i socioeconòmics. Polítiques regionals i de cohesió territorial. La posició d’Espanya en la Unió Europea.
– Posició espanyola en el món: àrees socioeconòmiques i geopolítiques.

Bloc 3. Naturalesa i medi ambient a Espanya
– Els elements que estructuren el medi físic: les unitats del relleu, els contrastos climàtics, les aigües, les formacions vegetals i els sòls. Gestió integral de l’aigua.
– La varietat dels grans conjunts naturals: identificació dels seus elements geomorfològics, estructurals, climàtics i biogeogràfics.
– Naturalesa i recursos: matèries primeres, fonts i recursos energètics.
– Naturalesa i medi ambient: la interacció entre el medi físic i la societat, els problemes mediambientals i les polítiques espanyoles i comunitàries de protecció dels espais naturals, conservació i millora.
– L’espai geogràfic a la Comunitat Valenciana: elements, conjunts, recursos, medi ambient.

Bloc 4. Territori i activitats econòmiques a Espanya.
– L’ordenació territorial actual de l’Estat en comunitats autònomes com a resultat de processos i projectes històrics contemporanis.
– Acció dels factors socioeconòmics en el territori espanyol: evolució històrica, panorama actual i perspectives.
– La pluralitat dels espais rurals: transformació i diversificació de les activitats rurals i la seua plasmació en tipologies espacials diverses; les dinàmiques recents del món rural.
– Els recursos marins, l’activitat pesquera i la reconversió i l’aqüicultura.
– Els espais industrials. La política territorial de modernització de la indústria i les seues conseqüències.
– Les activitats del sector terciari. El comerç i la xarxa de transports: la vertebració territorial. Els espais d’oci. El turisme.
– Els sectors econòmics a la Comunitat Valenciana.
– Les repercussions socioeconòmiques i ambientals de l’explotació dels recursos. Producció i consum racional.

Bloc 5. Població, sistema urbà i contrastos regionals en Espanya.

– La població espanyola. L’estructura biodemográfica i laboral. Evolució demogràfica i desigualtats espacials. La importància de la immigració. La població de la Comunitat Valenciana.
– Processos d’urbanització. Morfologia i estructura de les ciutats espanyoles i valencianes. Els sistemes de ciutats i les xarxes de transport. Les activitats i funcions urbanes. L’impacte ambiental.
– Les disparitats regionals i les polítiques estatals per a superar-les.

Criteris d’avaluació
1. Reconéixer i aplicar els mètodes específics del coneixement geogràfic per a explicar una situació espacial, extraient, processant i interpretant la informació procedent de diversos documents i fonts.

2. Identificar les característiques del sistema món i els trets essencials de la Unió Europea per a comprendre els factors que expliquen la situació d’Espanya en una àrea geoeconòmica determinada, així com les seues conseqüències.
3. Conceptualitzar Espanya com un conjunt de caràcters geogràfics plurals en el seu interior, però amb una identitat individual quan s’analitzen a escala mundial.  
4. Identificar les etapes fonamentals de la construcció de la Unió Europea, conéixer les seues institucions i funcionament i valorar les conseqüències espacials de la política socioeconòmica interior i exterior.

5. Explicar la diversitat de paisatges com a conseqüència de l’aprofitament i explotació econòmica dels recursos naturals en diferents mitjans ecogeogràfics, avaluant les principals repercussions mediambientals.
6. Identificar els trets de la població espanyola en l’actualitat i la seua distribució, interpretant-los en funció de la dinàmica natural i migratòria, reconeixent la seua influència en l’estructura, les diferències territorials i enjudiciant les perspectives de futur.
7. Resoldre un problema geogràfic que afecte la distribució de la població i riquesa per mitjà de la utilització d’unes quantes fonts i indicadors socioeconòmics.
8. Identificar els principals problemes mediambientals (erosió, contaminació, sobreexplotació dels recursos naturals) en un espai concret, analitzar els factors que augmenten la inestabilitat del mencionat espai o afavoreixen la seua estabilitat i plantejar possibles accions o solucions.

9. Avaluar els possibles impactes que es deriven de l’ordenació territorial de les ciutats en la vida social i en les relacions econòmiques, així com la seua vinculació amb les decisions polítiques.
10. Localitzar els distints espais industrials a partir dels centres de producció de fonts d’energia i matèries primeres i dels interessos econòmics, socials i polítics.
11. Planificar una eixida a l’entorn o un treball de camp, preparar la documentació o el material previ necessari, plantejar qüestions o problemes sobre la zona, arreplegar informació, efectuar càlculs, dibuixar croquis, etc., i elaborar i presentar un informe utilitzant un vocabulari geogràfic correcte.
12. Distingir els principals contrastos territorials, tant entre comunitats autònomes com interns d’algunes d’aquestes, per a analitzar els desequilibris territorials existents a Espanya i conéixer les polítiques europees de desenvolupament regional.
13. Explicar l’organització de l’espai geogràfic com a resultat d’un procés sociohistòric, que va definint la constitució de les fronteres interiors i exteriors i la creació de sentiments de pertinença a un territori concret.
14. Reconéixer i explicar els trets específics de la Comunitat Valenciana.

Història del món contemporani

Bloc 1. Continguts comuns
– Localització en el temps i en l’espai de processos, estructures i esdeveniments de la història del món contemporani, comprenent i interrelacionant els components econòmics, socials, polítics i culturals que intervenen.
– Identificació i comprensió dels elements de causalitat que es produeixen en els processos d’evolució i canvi que són rellevants per a la història del món contemporani i en la configuració del món actual, i adoptar en la seua consideració una actitud empàtica.
– Definició d’un problema referent a un procés històric i formulació d’hipòtesis de treball.
– Anàlisi d’elements i factors històrics. Elaboració de síntesi que integre informació de distint tipus.
– Utilització crítica de fonts i material historiogràfic divers. Contrast d’interpretacions historiogràfiques.

Bloc 2. Les bases del món contemporani. Transformacions del segle xix
– L’Antic Règim i la seua crisi:
Economia agrària, societat estamental i monarquia absoluta.
La Il·lustració. Pensament polític i econòmic.
– La Revolució Industrial:
Transformacions econòmiques, culturals i socials. Industrialització i desenvolupament del capitalisme.
La Revolució Industrial i la seua difusió.
– Liberalisme, Nacionalisme i Romanticisme:
La independència de les colònies americanes.
La Revolució Francesa i l’Imperi napoleònic.
La Restauració i les revolucions liberals.
El nacionalisme. Les unificacions d’Itàlia i d’Alemanya.
– Canvis i moviments socials:
La formació de la classe obrera.
Problemes socials de la industrialització i la societat de classes.
Sindicalisme, socialisme i anarquisme.
– Les grans potències europees: l’Anglaterra victoriana.
La França de la III República i l’Alemanya de Bismarck.
L’Imperi austrohongarés i l’Imperi rus.
– La dominació europea del món:
Factors de l’expansió colonial. La segona revolució industrial i el gran capitalisme.
El repartiment del món. Colònies i metròpolis.
L’Imperi austrohongarés i l’Imperi rus.

Bloc 3. Conflictes i canvis en la primera meitat del segle xx
– La Primera Guerra Mundial i l’organització de la pau:
Orígens de la Primera Guerra Mundial.
La Primera Guerra Mundial. Els tractats de pau i la Societat de Nacions.
– La Revolució russa:
La Revolució de 1917 i les seues repercussions.
La creació, el desenvolupament i consolidació de l’URSS.
– La crisi de l’estat liberal i l’ascens dels totalitarismes:
Crisi de l’estat liberal. Depressió econòmica.
Dictadures i democràcies en els anys trenta.
Auge i ascens dels moviments feixistes. Polítiques expansionistes i conflictes internacionals.
– La Segona Guerra Mundial:
Desenvolupament de la Segona Guerra Mundial.
Antisemitisme: la singularitat del genocidi jueu.
El nou orde mundial. L’ONU.

Bloc 4. El món en la segona meitat del segle xx
– La guerra freda i la política de blocs:
La formació dels blocs i la bipolarització.
Els focus del conflicte internacional.
Coexistència i confrontació. L’etapa final de la guerra freda.
– La descolonització:
Processos de descolonització a Àsia i Àfrica i subdesenvolupament. El creixement demogràfic. Els desequilibris econòmics. La situació iberoamericana.
– La Unió Europea:
El procés de construcció.
Objectius i institucions.
Canvis en l’organització política d’Europa.
– Institucions i moviments supranacionals.

Bloc 5. Problemes, perspectiva i transformació cultural en el món contemporani
– Els centres del poder mundial i la configuració geopolítica del món:
La desintegració de l’URSS. Els països d’economia planificada.
Els EUA i el nou orde mundial.
Japó i les noves potències industrials del Sud-est asiàtic.
La Unió Europea.
Iberoamèrica.
– Entre dos mil·lennis:
L’explosió demogràfica. Els problemes del creixement.
L’estat del benestar i la seua desigual distribució.
Impacte científic i tecnològic. Influència dels mitjans de comunicació.
Focus de conflicte i situacions d’injustícia i discriminació.
Terrorisme. La cooperació i el diàleg com a formes pacifiques de resolució de conflictes.
Democràcia i drets humans.
Els nous reptes de l’era de la globalització.

Criteris d’avaluació
1. Identificar les transformacions més rellevants operades en el segle xix i fins a la Primera Guerra Mundial en els camps demogràfic, tecnològic, d’organització política i econòmica i d’estructura social, assenyalant el seu distint grau d’influència en unes o altres zones del món, el paper hegemònic assumit per algunes potències i els conflictes suscitats entre aquestes.
2. Explicar els canvis i permanències més importants de la història del món contemporani. Identificar i analitzar els factors i característiques de les grans transformacions a fi de comprendre la història com un procés.
3. Situar cronològicament esdeveniments i processos rellevants de la història del món en el segle xx i analitzar la seua vinculació amb determinats personatges, i abordar la relació existent entre l’acció individual i els comportaments col·lectius.
4. Identificar les normes i els interessos que regulen en el segle xx les relacions entre els estats, analitzant les causes d’algun conflicte bèl·lic important i els principals mecanismes arbitrats al llarg del segle per a articular les relacions internacionals, i valorar el seu funcionament de cara a mantindre la pau i la seguretat internacional.
5. Identificar i analitzar, en un procés històric significatiu, els principis que inspiren l’organització i les institucions dels sistemes parlamentaris, els factors que han influït en el seu desenvolupament progressiu i aquells que han fets possible, en determinades circumstàncies històriques, la fallida del règim democràtic, així com la seua posterior recuperació.
6. Situar cronològicament i distingir les característiques dels períodes d’expansió i recessió que ha experimentat l’economia mundial contemporània. Determinar, a través d’un cas significatiu, les implicacions que els períodes de l’un i l’altre signe tenen en les relacions socials, en les formes de vida, en el consum i en l’ocupació, i en la política internacional.
7. Sintetitzar l’evolució històrica d’algun dels països que han experimentat en el segle xx un procés de descolonització, identificant els seus principals problemes de tipus cultural, econòmic, social i polític, i establint les possibles connexions d’aquests problemes amb l’experiència colonial i les dependències neocolonials.
8. Analitzar l’actual configuració de la Unió Europea, valorar la seua significació i presència en el món, i sintetitzar l’evolució històrica posterior a la Segona Guerra Mundial d’algun dels principals estats actuals de la Unió.
9. Caracteritzar les transformacions més significatives que s’han produït en el món des de l’últim terç del segle xx, valorant l’existència de nous centres de poder, alhora que l’impacte de la globalització en les esferes política, econòmica i cultural
10. Identificar i utilitzar els procediments i tècniques bàsiques d’aprenentatge, comprenent i valorant l’anàlisi històrica com un procés en constant reelaboració. Obtindre de fonts variades informació rellevant per a explicar els processos històrics i estudiar-los.
11. Analitzar algun conflicte o qüestió d’actualitat, de dimensió internacional, a partir de la informació procedent de distints mitjans de comunicació social, valorant críticament la disparitat d’enfocaments i prenent en consideració els antecedents històrics del tema.
12. Utilitzar els conceptes bàsics de la història contemporània, comprenent i assumint les especials característiques de la conceptualització històrica, i reconéixer la possibilitat de diferents interpretacions sobre un mateix fet i la necessitat de sotmetre-les a una anàlisi crítica.

Dibuix tècnic

Bloc 1. Traçats fonamentals en el plànol
– Traçat de rectes perpendiculars, mediatrius, rectes paral·leles, angles, bisectrius, divisió d’angles, suma i resta d’angles. Maneig de l’esquadra i el cartabó aplicant-ho a tots aquests traçats.
– Arc capaç, quadrilàter inscriptible.
– Potència d’un punt respecte d’una circumferència, mitjana proporcional, secció àuria.

Bloc 2. Polígons
– Construcció de formes poligonals. Anàlisi i construcció de polígons regulars: triangles, punts notables en el triangle.
– Polígons regulars.

Bloc 3. Transformacions geomètriques.
– Translacions, rotacions i girs. Simetries.

Bloc 4. Homotècia
– Conceptes fonamentals. Teorema de Tales. Proporcionalitat i semblança.
–  Escales. Construcció d’escales gràfiques i volants per a la resolució de problemes específics.

Bloc 5. Tangències
– Traçats elementals. Consideracions generals sobre tangències. Requisits que han de complir les tangències.
– Rectes tangents a circumferències, angles i polígons, tangents a circumferències.
– Circumferències tangents entre si, tant exteriorment com interiorment.

Bloc 6. Sistemes de representació
– Sistema dièdric. Aspectes bàsics. Plànols de projecció, projecció ortogonal, representació del punt, recta i pla, les seues relacions i transformacions més usuals.
– Obtenció de vistes de cossos regulars i irregulars.
– Obtenció de vistes de cossos modulars en planta, alçat i perfil. Parts vistes i ocultes: la seua representació en aquest sistema.
– Sistemes axonomètrics. Ortogonal (isomètrica, dimètrica) i obliqua (perspectiva cavallera). Obtenció dels eixos coordenats i el càlcul dels seus coeficients de reducció. Representació de sòlids.
– Exercicis del pas d’un sistema a un altre: obtindre les vistes en dièdrica a partir d’una peça realitzada en axonomètrica i realitzar la imatge axonomètrica de la peça partint de les vistes realitzades en el sistema dièdric.

Bloc 7. Normalització i croquització
– Concepte de normalització, la normalització com a factor que afavoreix el caràcter universal del llenguatge gràfic. Normes fonamentals UNE i ISO.
– Principals aspectes que la norma imposa en el dibuix tècnic industrial.
– La croquització, el croquis a mà alçada. La croquització normalitzada.
– L’acotació, normes generals, tipus de cotes, sistemes d’acotació. Maneig d’instruments de mesura.

Criteris d’avaluació
1. Resoldre problemes geomètrics, valorant el mètode i el raonament de les construccions, així com el seu acabat i presentació.
2. Resoldre problemes de configuració de formes amb traçats poligonals i amb aplicació de recursos de transformacions geomètriques sobre el plànol: girs, translacions, simetries o homotècia.
3. Utilitzar escales per a la interpretació de plànols i elaboració de dibuixos.
4. Executar dibuixos tècnics a distinta escala, utilitzant l’escala gràfica establida prèviament i les escales normalitzades.
5. Aplicar el concepte de tangència a la solució de problemes tècnics i al correcte acabat del dibuix en la resolució d’enllaços i punts de contacte.
6. Dissenyar objectes d’ús comú i no excessivament complexos, en els quals intervinguen problemes de tangència.
7. Utilitzar el sistema dièdric per a representar figures planes i volums senzills.
8. Realitzar la perspectiva d’objectes simples definits per les seues vistes fonamentals i viceversa.
9. Definir gràficament un objecte per les seues vistes fonamentals o la seua perspectiva, executats a mà alçada. Realitzar el croquis tancat, en el sistema dièdric, d’objectes comuns i senzills, ajustant-se a normes UNE o ISO.
10. Obtindre la representació de peces i elements industrials o de construcció senzills i valorar la correcta aplicació de les normes referides a vistes, acotació i simplificacions hi indicades.

Tecnologia industrial

Bloc 1. Informàtica
– Components d’un sistema d’informació automatitzat: físics (maquinari) i lògics (programari).
– Parts fonamentals d’un ordinador. Unitat central de procés. Memòria. Controladors.
–  Perifèrics. Dispositius òptics. Disc dur. Impressora. Monitor i targeta gràfica. Mòdem. Plòter. Escàner. Tipus de memòria.
– Sistema operatiu. Emmagatzematge, organització i recuperació de la informació en suports físics, locals i extraïbles. Directoris, subdirectoris, arxius. Aplicacions per a la gestió d’arxius. Ferramentes del sistema.

Bloc 2. Fonts energètiques
– Característiques de les principals fonts primàries d’energia (hidràulica, eòlica, solar, tèrmica…). La seua obtenció, transformació i transport.
– Muntatge i experimentació d’instal·lacions senzilles de transformació d’energia.
– Consum energètic. Aplicació i càlcul d’energia en un procés real i tècniques d’estalvi en el consum.
– Utilització d’energies alternatives.

Bloc 3. Materials
– Estat natural, característiques, obtenció i transformació dels materials més utilitzats en l’àmbit industrial.
– Aplicacions i propietats més rellevants d’aquests materials.
– Impacte ambiental produït per l’obtenció, transformació i rebuig dels materials.
– Estructura interna i propietats dels materials. Tècniques de modificació de les propietats. Oxidació i corrosió. Tractaments superficials.

– Distints procediments d’assaig i mesura de materials.
– Procediments de reciclatge de materials, importància econòmica.
– Normes de precaució i seguretat en el maneig de materials.

Bloc 4. Elements de màquines i sistemes
– Transmissió i transformació de moviments. Suport i unió d’elements mecànics.
– Muntatge i experimentació de mecanismes característics.
– Elements d’un circuit genèric: generador, conductor, dispositius de regulació i control, receptors de consum i utilització.
– Representació esquematitzada de circuits. Simbologia. Interpretació de plans i esquemes.
– Corrent continu; magnituds fonamentals. Circuits en corrent continu; càlcul de les seues magnituds fonamentals.
– Corrent altern; magnituds fonamentals. Circuits en corrent altern; càlcul de les seues magnituds fonamentals.
– Muntatge i experimentació d’alguns circuits elèctrics característics.

Bloc 5. Procediments de fabricació
– Classificació de les tècniques de fabricació: tall, arrancada de material, conformació en fred i en calent, unió i teixit de materials.
– Màquines i ferramentes apropiades per a cada procediment.
– Mesures de salut i seguretat en el treball. Normes de salut i seguretat en el centre de treball.
– Impacte ambiental dels procediments de fabricació.

Bloc 6. Principis de màquines
– Motors tèrmics. Motors rotatius i alternatius. Aplicacions.
– Motors elèctrics; tipus i aplicacions.
– Circuit frigorífic. Bomba de calor. Elements i aplicacions.
– Energia útil. Potència d’una màquina. Motor de parell en l’eix. Pèrdues d’energia en les màquines. Rendiment.

Bloc 7. Sistemes automàtics
– Elements que componen un sistema de control: transductors i captadors de posició, proximitat, moviment, velocitat, pressió i temperatura. Actuadors.
– Estructura d’un sistema automàtic. Entrada, procés, eixida. Sistemes de llaç obert. Sistemes realimentats de control. Comparadors.
– Muntatge i experimentació de senzills circuits de control.

Bloc 8. Circuits pneumàtics i oleohidràulics
– Tècniques de producció de fluids. Circuits pneumàtics. Bombes i compressors d’aire. Circuits hidràulics. Fluids per a circuits hidràulics. Conducció de fluids. Cabal. Pressió interior. Pèrdues. Tècniques de depuració i filtrat.
– Elements d’accionament. Elements de regulació i control. Simbologia i funcionament.
– Circuits característics d’aplicació. Interpretació d’esquemes. Muntatge i instal·lació de circuits.

Criteris d’avaluació
1. Conéixer les utilitats que ens brinda el sistema operatiu per al seu manteniment i optimització: conéixer la funció i utilitat de la unitat central de procés i la seua connexió amb els diferents perifèrics utilitzables; organitzar la informació de manera eficaç (criteris de classificació, ordenació i recuperació); utilitzar les funcions més importants del sistema operatiu per a la gestió i organització de la informació i la seua estructura en directoris, subdirectoris i arxius de diferents tipus (text, programes, gràfics…).
2. Calcular a partir de la informació adequada el cost energètic del funcionament ordinari del centre docent o de la vivenda i suggerir possibles alternatives d’estalvi: estimar la càrrega econòmica que suposa el consum quotidià d’energia, utilitzant informació comercial, factures de serveis energètics i càlculs efectuats sobre les característiques tècniques, utilització i consum de les instal·lacions; identificar possibles vies de reducció de costos.
3. Analitzar les distintes situacions en què la societat actual fa ús de l’energia: conéixer les principals fonts d’energia i les possibles formes d’aplicació d’aquestes, així com el procés des de la seua obtenció fins al seu consum.
4. Descriure els processos de fabricació i característiques dels materials més importants que la indústria actual demanda, estimant les repercussions econòmiques i ambientals de la seua producció, ús i rebuig.
5. Emprar aparells de mesura i efectuar mesures correctament. Conéixer les magnituds fonamentals de l’energia elèctrica per a poder calcular les seccions dels conductors i també els elements de comandament i protecció; conéixer l’ocupació d’amperímetres, voltímetres i wattímetres.
6. Identificar els elements funcionals que componen un producte tècnic d’ús conegut, assenyalant el paper que exercix cada un d’aquests en el funcionament del conjunt: desarmar un artefacte, reconéixer quines són les peces i subconjunts més importants i quins són accessoris des del punt de vista funcional i descriure el paper de cada component en el funcionament del conjunt.
7. Avaluar les repercussions que sobre la qualitat de vida té la producció i utilització d’un producte o servei tècnic quotidià i suggerir possibles alternatives de millora, tant tècniques com d’un altre ordre, usant materials, principis de funcionament i tècniques de producció distintes o modificant el mode d’ús, la ubicació o els hàbits de consum.

8. Emprar el vocabulari i els recursos gràfics adequats per a descriure la composició i el funcionament d’una màquina, circuit o sistema tecnològic concret, utilitzant els coneixements adquirits sobre simbologia i representació normalitzada de circuits, representació esquemàtica d’idees, relacions entre elements i seqüències d’efectes en un sistema.

9. Muntar un circuit elèctric a partir del plànol o esquema d’una instal·lació característica: interpretar el plànol d’una instal·lació, reconéixer el significat dels seus símbols, seleccionar els components corresponents i connectar-los sobre una carcassa o un simulador, d’acord amb les indicacions del plànol per a compondre un circuit que té una utilitat determinada.
10. Aportar i argumentar idees i opinions pròpies de l’equip de treball, valorant i adoptant, si és el cas, idees alienes.
11. Conéixer l’estructura interna dels materials d’ús més habitual i la seua relació amb les propietats i característiques d’aquests.
12. Analitzar la composició d’una màquina (tèrmica o elèctrica) o sistema automàtic d’ús comú, identificant els elements de comandament, control, potència i descrivint el seu funcionament.

Física i química

Bloc 1. Les magnituds físiques i la seua mesura
– El sistema mètric decimal.
– El sistema internacional d’unitats.
– Conversions d’unitats amb factors de conversió. Unitats compostes.
– Magnituds escalares i vectorials.
– Operacions bàsiques amb vectors. Suma, resta, producte per un escalar. Vectors de la mateixa direcció o de direccions perpendiculars
– Exemples físics d’operacions amb vectors: composició forces i composició de velocitats.

Bloc 2. Cinemàtica i dinàmica
– Relativitat del moviment. Trajectòria.
– Magnituds per a l’estudi del moviment: posició, distància recorreguda, velocitat, acceleració.
– Estudi de les gràfiques e-t i v-t en els moviments uniformes i accelerats.
– Estudi analític dels moviments: uniforme rectilini, rectilini uniformement accelerat i circular uniforme.
– Anàlisi crítica de les concepcions pregalileanes de les relacions entre forces i moviments i presentació de la idea de força com a interacció que produeix variacions en l’estat de moviment dels cossos.
– Principis de la dinàmica. Introducció de la força de fregament per lliscament.

Bloc 3. Treball. Potència i energia
– Definició operativa de la magnitud treball en el context de les transformacions mecàniques. La seua utilització en diferents situacions. Introducció del concepte de potència.
– Relacions entre treball i energia introduint l’energia cinètica i les potencials gravitatòria (en les proximitats de la superfície terrestre).
– Principi de conservació de l’energia mecànica en absència de forces disipatives.

Bloc 4. Electrostàtica i corrent elèctric
– Revisió de la fenomenologia de l’electrització. Naturalesa elèctrica de la matèria. Principi de conservació de la càrrega.
– Interacció elèctrica. Llei de Coulomb. Estudi del camp elèctric: vector intensitat de camp elèctric. Potencial elèctric. Diferència de potencial entre dos punts d’un camp elèctric.
– Circuit elèctric i magnituds per al seu estudi quantitatiu: força electromotriu, intensitat i resistència. Llei d’Ohm.
– Factors de què depén la resistència d’un conductor.
– Llei d’Ohm per a un circuit complet. Associacions de resistències.

– Treball i potència elèctrics. Efecte Joule.

Bloc 5. Revisió i aprofundiment de la teoria atomicomolecular
– La classificació de les substàncies: elements, compostos i mescles.
– Lleis ponderals de la química. Teoria atòmica de Dalton i justificació de les lleis ponderals.
– Les lleis volumètriques de Gay-Lussac i les hipòtesis d’Avogadro. El concepte de mol. Masses atòmiques i moleculars.
– Composició centesimal. Fórmules empíriques i moleculars.
– Magnituds que regeixen el comportament dels gasos. Equació dels gasos ideals.
– Algunes formes d’expressar la concentració de les dissolucions. Molaritat i tant per cent en massa.

Bloc 6. L’àtom i els seus enllaços
– Paper dels models atòmics en l’avanç de la química: models de Thomson i de Rutherford. Conceptes de massa atòmica i nombre atòmic. Partícules subatòmiques. Isòtops i la seua representació. Model atòmic de Bohr.
– El model basat en la disposició d’electrons en nivells successius. Concepte d’orbital. Els nombres quàntics. Notació dels orbitals i configuració electrònica. Taula periòdica dels elements i la seua interpretació electrònica.
– L’enllaç iònic i el covalent a partir de la regla de l’octet, utilitzant els diagrames de Lewis. Enllaços múltiples en el covalent per a justificar molècules com la d’oxigen o la de nitrogen. Introducció a l’enllaç metàl·lic
– Forces intermoleculars. Enllaços d’hidrogen i forces de Van der Waals.
– Propietats dels compostos com a conseqüència de l’enllaç. Sòlids covalents, sòlids atòmics, sòlids iònics i sòlids metàl·lics.
– Introducció de les regles de la IUPAC per a la formulació dels compostos binaris més comuns. Nomenclatura i formulació IUPAC per a compostos inorgànics senzills.

Bloc 7. Càlculs estequiomètrics amb reaccions químiques
– Model elemental de reacció a partir de les col·lisions que provoquen ruptures i formació de nous enllaços.
– Classificació d’alguns tipus de reaccions químiques: síntesi, descomposició, intercanvi, combustió…
– Ajust de reaccions a partir de la llei de la conservació de la massa.
– Informació que es pot extraure d’una reacció ajustada i realització de càlculs amb quantitats de substància involucrada en una reacció química (càlculs estequiomètrics). Càlculs amb intervenció de gasos.

– Càlculs estequiomètrics amb reaccions en què intervenen dissolucions.

Bloc 8. Introducció a la química del carboni
– Possibilitats de combinació que té el carboni: existència de cadenes ramificades. Possibilitat d’enllaços múltiples amb si mateix o amb altres elements com l’oxigen, el nitrogen.
– Classificació de les funcions orgàniques. Alcans, alquens i alquins, hidrocarburs aromàtics senzills, alcohols, èters, aldehids, cetones, àcids, èsters, amines i compostos halogenats
– Nomenclatura i formulació IUPAC per a aquests compostos (limitats a compostos amb un grup funcional).

Criteris d’avaluació
1. Realitzar canvis d’unitats per a diferents magnituds.
2. Compondre forces i velocitats per a trobar gràficament les resultants i calcular els seus mòduls. Els vectors hauran de tindre la mateixa direcció o direccions perpendiculars
3. Realitzar càlculs de magnituds cinemàtiques amb moviments lineals uniforme i uniformement accelerat, i amb el moviment circular uniforme.
4. Llegir informació presentada en gràfiques e-t i v-t de moviments uniformes i uniformement accelerats tant per a interpretar el seu significat com per a fer càlculs.
5. Aplicar els principis de la dinàmica: el segon (equació fonamental de la dinàmica) a situacions senzilles (un sol cos amb moviment en plànol horitzontal) i el tercer per a dibuixar l’esquema de forces aplicades a un objecte.
6. Calcular treballs de forces només en casos de forces constants que porten la mateixa direcció del moviment. Usar el concepte de potència per a realitzar càlculs.
7. Obtindre els valors d’energies cinètiques i potencials i utilitzar el principi de conservació de l’energia per a resoldre situacions que involucren energies cinètica i potencial.
8. Calcular la força entre dos càrregues i la resultant de la força que exerceixen dos càrregues sobre una tercera. Calcular la intensitat de camp elèctric d’una distribució de càrregues. Les forces o les intensitats de camp han de tindre la mateixa direcció o direccions perpendiculars.
9. Calcular el potencial elèctric d’una distribució de càrregues i la diferència de potencial entre dos punts.
10. Aplicar la fórmula que relaciona la resistència d’un conductor amb els factors de què depén: resistivitat, longitud i secció.
11. Calcular resistències equivalents a associacions en sèrie i en derivació i aplicar la Llei d’Ohm a un circuit complet per a determinar la intensitat que circula per cada branca o la diferència de potencial entre dos punts del circuit.
12. Utilitzar les fórmules de la potència elèctrica i la Llei d’Ohm per a obtindre valors de magnituds elèctriques.
13. Determinar masses atòmiques i fórmules empíriques i moleculars. Determinar la composició centesimal d’un compost a partir de la seua fórmula.
14. Utilitzar el concepte de mol i calcular el nombre de mols presents en una determinada quantitat de substància i viceversa.
15. Realitzar càlculs amb la llei dels gasos ideals
16. Expressar la concentració de dissolucions en molaritat i en % en massa
17. Descriure les successives elaboracions de models atòmics. Indicar el nombre de partícules que contenen un isòtop d’un determinat element
18. Identificar combinacions correctes i incorrectes de nombres quàntics. Escriure configuracions electròniques d’àtoms
19. Donat un llistat de fórmules saber deduir el tipus d’enllaç que tenen i indicar les seues propietats. Representar estructures de Lewis de substàncies senzilles que complisquen la regla de l’octet.
20. Formular i anomenar substàncies inorgàniques.
21. Ajustar reaccions químiques interpretant el significat dels coeficients de la reacció ajustada.
22. Realitzar càlculs estequiomètrics obtenint nombre de mols, masses i volums en cas de gasos.
23. Fer càlculs estequiomètrics amb intervenció de dissolucions.
24. Justificar l’elevat nombre de compostos de carboni per les possibilitats de combinació que té la seua estructura atòmica. Distingir les funcions orgàniques estudiades i descriure la característica que permet classificar-los en un grup funcional o en un altre
25. Formular i anomenar correctament substàncies orgàniques. Alcans, alquens i alquins, hidrocarburs aromàtics senzills, alcohols, èters, aldehids, cetones, àcids, èsters, amines i compostos halogenats

Física

Bloc 1. Les magnituds físiques i la seua mesura
– El sistema mètric decimal.
– El sistema internacional d’unitats.
– Conversions d’unitats amb factors de conversió. Unitats compostes.
– Magnituds escalars i vectorials.
– Operacions bàsiques amb vectors. Suma, resta, producte per un escalar. Vectors de la mateixa direcció o de direccions perpendiculars.
– Exemples físics d’operacions amb vectors: composició forces i composició de velocitats.

Bloc 2. Cinemàtica i dinàmica
– Relativitat del moviment. Trajectòria.
– Magnituds per a l’estudi del moviment: posició, distància recorreguda, velocitat, acceleració.
– Estudi de les gràfiques e-t i v-t en els moviments uniformes i accelerats
– Estudi analític dels moviments: uniforme rectilini, rectilini uniformement accelerat, circular uniforme i circular uniformement accelerat.

– Anàlisi crítica de les concepcions pregalileanes de les relacions entre forces i moviments i presentació de la idea de força com a interacció que produeix variacions en l’estat de moviment dels cossos.

– Principis de la dinàmica. Introducció de la força de fregament per lliscament.
– Impuls mecànic i quantitat de moviment. Principi de conservació de la quantitat de moviment en un sistema aïllat.

Bloc 3. Treball. Potència i energia
– Definició operativa de la magnitud treball en el context de les transformacions mecàniques. La seua utilització en diferents situacions. Introducció del concepte de potència.
– Relacions entre treball i energia introduint l’energia cinètica i les potencials gravitatòria (en les proximitats de la superfície terrestre).
– Equivalència entre calor i treball: concepte de calor com a procés de transferència d’energia.
– Principi de conservació de l’energia mecànica en absència de forces disipativas. Balanç d’energia en presència de forces disipatives.

Bloc 4. Electricitat i electromagnetisme
– Revisió de la fenomenologia de l’electrització. Naturalesa elèctrica de la matèria. Principi de conservació de la càrrega.
– Interacció elèctrica. Llei de Coulomb. Estudi del camp elèctric: vector intensitat de camp elèctric. Potencial elèctric. Diferència de potencial entre dos punts d’un camp elèctric.
– Circuit elèctric i magnituds per al seu estudi quantitatiu: força electromotriu, intensitat i resistència. Llei d’Ohm.
– Factors de què depén la resistència d’un conductor.
– Llei d’Ohm per a un circuit complet. Associacions de resistències.

– Treball i potència elèctrics. Efecte Joule.
– Estudi experimental representant les línies de camp dels camps magnètics creats per un corrent rectilini indefinit i per un solenoide en el seu interior.
– Estudi del moviment de càrregues en camps magnètics. Aplicacions en motors elèctrics i instruments de mesura de corrents.
– Producció de corrent elèctric per mitjà de variacions del flux magnètic: inducció electromagnètica. Experiències de Faraday i Henry. Llei de Lenz.
– Producció i transport de l’energia elèctrica en els diversos tipus de centrals. Impacte mediambiental de l’energia elèctrica.

Bloc 5. Vibracions i ones
– La llei de Hooke
– L’oscil·lador harmònic simple (sistema moll-massa). Característiques i magnituds per al seu estudi.
– Estudi breu del moviment harmònic simple. Deducció de l’equació de l’elongació. Estudi qualitatiu de la variació de la velocitat i de l’acceleració.
– Transformacions d’energia en l’oscil·lador harmònic.
– Moviment ondulatori. Velocitat de propagació.
– Classificació de les ones: longitudinals i transversals. Unidimensionals, bidimensionals (planes) i tridimensionals. Materials i electromagnètiques.
– La transmissió de l’energia a través d’un mitjà: atenuació i absorció.
– Fenòmens ondulatoris (estudi qualitatiu): reflexió, refracció, difracció i interferència.
– Estudi del so i les seues qualitats. Nivell d’intensitat sonora i contaminació acústica. Efecte Doppler, estudi qualitatiu del cas: observador en repòs i font en moviment.

Criteris d’avaluació
1. Realitzar canvis d’unitats per a diferents magnituds.
2. Compondre forces i velocitats per a trobar gràficament les resultants i calcular els seus mòduls. Els vectors hauran de tindre la mateixa direcció o direccions perpendiculars.
3. Realitzar càlculs de magnituds cinemàtiques amb moviments lineals i circulars uniformes i uniformement accelerats.
4. Llegir informació presentada en gràfiques e-t i v-t de moviments uniformes i uniformement accelerats tant per a interpretar el seu significat com per a fer càlculs.
5. Aplicar els principis de la dinàmica: el segon (equació fonamental de la dinàmica) a situacions senzilles (un sol cos amb moviment en plànol horitzontal) i el tercer per a dibuixar l’esquema de forces aplicades a un objecte.
6. Calcular la quantitat de moviment d’un cos i usar el principi de conservació de la quantitat de moviment a casos senzills.
7. Calcular treballs de forces només en casos de forces constants que porten la mateixa direcció del moviment. Usar el concepte de potència per a realitzar càlculs.
8. Obtindre els valors d’energies cinètiques i potencials i utilitzar el principi de conservació de l’energia per a resoldre situacions que involucren energies cinètica i potencial.
9. Calcular la força entre dos càrregues i la resultant de la força que exercixen dos càrregues sobre una tercera. Calcular la intensitat de camp elèctric d’una distribució de càrregues. Les forces o les intensitats de camp han de tindre la mateixa direcció o direccions perpendiculars.
10. Calcular el potencial elèctric d’una distribució de càrregues i la diferència de potencial entre dos punts.
11. Aplicar la fórmula que relaciona la resistència d’un conductor amb els factors de què depén: resistivitat, longitud i secció.
12. Calcular resistències equivalents a associacions en sèrie i en derivació i aplicar la Llei d’Ohm a un circuit complet per a determinar la intensitat que circula per cada branca o la diferència de potencial entre dos punts del circuit.
13. Utilitzar les fórmules de la potència elèctrica i la Llei d’Ohm per a obtindre valors de magnituds elèctriques.
14. Aplicar la regla del llevataps per a deduir el sentit de la força sobre una càrrega en moviment o un corrent elèctric en el si d’un camp magnètic uniforme. Relacionar aquest fenomen amb el funcionament dels motors elèctrics.
15. Aplicar la Llei de Lenz per a deduir el sentit del corrent induït en un circuit. Relacionar la inducció amb la construcció de generadors.

16. Llistar els tipus de centrals de producció elèctrica i les fonts d’energia que utilitzen, indicant avantatges i inconvenients de cada una.
17. Extraure informació de l’equació de l’elongació d’un MAS i saber escriure l’equació d’un MAS a partir de la informació d’amplitud, freqüència i fase inicial donada en l’enunciat.
18. Explicar els valors de les variables elongació, velocitat, acceleració, energia cinètica i energia potencial d’un MAS en els punts notables: centre i extrems de l’oscil·lació.
19. Conéixer i aplicar l’equació de la velocitat de propagació d’un moviment ondulatori. Descriure els tipus d’ones segons les tres classificacions: a) segons la relació entre les direccions de l’oscil·lació i de la propagació, b) segons les dimensions, c) segons la necessitat d’un mitjà per a propagar-se o no.
20. Identificar els fenòmens ondulatoris de reflexió, refracció, difracció i interferència. Distingir les qualitats del so i fer càlculs amb el moviment del so. Descriure qualitativament l’efecte Doppler per al so.

Biologia i Ciències de la Terra

Bloc 1. La cèl·lula
– La cèl·lula: unitat d’estructura i de funció, organització i components cel·lulars.
– Principis immediats inorgànics (aigua i sals minerals) i orgànics (glúcids, lípids, proteïnes, àcids nucleics i biocatalitzadors). Característiques i propietats.
– Diversitat cel·lular en un organisme.
– Introducció al metabolisme: Catabolisme i anabolisme.
– La respiració cel·lular. Diferències entre les vies aeròbia i anaeròbia.
– La fotosíntesi com a procés d’aprofitament energètic i de síntesi de macromolècules.
– La divisió cel·lular: conceptes de mitosi i meiosi.

Bloc 2. Genètica
– Transmissió dels caràcters hereditaris.
– Genètica mendeliana. Els gens i la teoria cromosòmica de l’herència. Genotip i fenotip. Dominància i recessivitat. Herència intermèdia i codominància. Herència lligada al sexe.
– Característiques i importància del codi genètic.
– Estudi de l’ADN com a portador de la informació genètica. Concepte de gen. Mecanismes responsables de la seua transmissió i variació.

Bloc 3. Microbiologia
– Els microorganismes. Les seues formes de vida. El seu paper com a agents innocus, beneficiosos o perjudicials per a l’ésser humà. Les malalties infeccioses.
– Organismes eucariotes i procariotes.
– Fongs i rents.
– Utilització de microorganismes en processos industrials, en agricultura, farmàcia, sanitat i alimentació. Importància social i econòmica de la utilització i manipulació dels microorganismes.
– Els virus: la seua estructura bàsica i funcionament.

Bloc 4. Anatomia i fisiologia humanes
– Els processos de nutrició en l’ésser humà. Aparell digestiu, mecanismes de digestió i absorció; aparell respiratori i fisiologia de la respiració; transport de substàncies, la sang i l’aparell cardiocirculatori; sistema excretor, els processos d’excreció i formació de l’orina.

– El sistema nerviós, la transmissió de l’impuls nerviós. Els òrgans dels sentits. El sistema endocrí. L’aparell locomotor.
– La reproducció humana.

Bloc 5. Immunologia
– Concepte d’immunitat. La defensa de l’organisme davant dels cossos estranys. Concepte d’antigen.
– Tipus d’immunitat: cel·lular i humoral. Classes de cèl·lules implicades (macròfags, limfòcits B i T). Estructura i funció dels anticossos.
– Disfuncions i deficiències del sistema immunitari.
– Aplicacions mèdiques de la immunologia: sèrums i vacunes.

Bloc 6. Ciències de la Terra i del Medi Ambient
– El concepte de medi ambient. La preocupació ambiental i el seu desenvolupament recent.
– Estructura i composició de l’atmosfera.
– El clima. Canvis climàtics passats i actuals. Riscos d’origen climàtic.
– Dinàmica de la hidrosfera. El cicle de l’aigua. Contaminació d’aigües.
– Recursos geològics: minerals i energètics. La seua explotació i gestió. Reserves i agostejament de recursos.
– Conceptes bàsics en ecologia. Els components de l’ecosistema. Flux de matèria i energia.
– La biodiversitat i la seua estimació.
– Concepte de sòl. Estructura i composició.

Criteris d’avaluació
1. Conéixer l’estructura interna d’una cèl·lula eucariòtica animal i una vegetal, identificar i representar els seus orgànuls i descriure la funció que exerceixen.
2. Relacionar les macromolècules amb la seua funció biològica en la cèl·lula i l’organisme.
3. Explicar el significat biològic de la respiració cel·lular, indicant les diferències entre la via aeròbia i l’anaeròbia respecte de la rendibilitat energètica, els productes finals originats i l’interés industrial d’aquests últims.
4. Diferenciar en la fotosíntesi la fase lumínica de la fosca, identificant les estructures cel·lulars en què es du a terme, els substrats necessaris, els productes finals i el balanç energètic obtingut i valorant la seua importància en el manteniment de la vida.
5. Explicar els mecanismes bàsics que incideixen en el procés de la ingestió i digestió d’aliments, en l’assimilació i distribució de nutrients i en la producció i excreció de rebutjos, relacionant els dits processos amb les estructures anatòmiques que els fan possibles.
6. Explicar les diferències entre organismes eucariotes i procariotes.
7. Explicar el manteniment de les constants vitals dels organismes a partir de la comprensió del procés de coordinació neuroendocrina.

8. Explicar l’anatomia i el funcionament dels òrgans dels sentits.

9. Conéixer les diferents parts del sistema nerviós així com la transmissió de l’impuls nerviós.
10. Conéixer les diferents glàndules endocrines, les hormones que produeixen i l’acció d’aquestes.
11. Conéixer les estructures que componen l’aparell locomotor i les funcions que realitzen.
12. Representar gràficament, o localitzar sobre presentacions gràfiques, ossos i músculs.
13. Explicar els mecanismes del procés reproductor, indicant les distintes estructures anatòmiques i les hormones que hi intervenen.
14. Explicar els principals conceptes en matèria genètica: genotip, fenotip, dominància, recessivitat.
15. Explicar el paper de l’ADN com a portador de la informació genètica i la naturalesa del codi genètic, relacionant les mutacions amb alteracions en la informació i estudiant la seua repercussió en la variabilitat dels éssers vius i en la salut de les persones.
16. Analitzar algunes aplicacions i limitacions de la manipulació genètica en vegetals, animals i en l’ésser humà, i les seues implicacions.
17. Determinar les característiques que defineixen els microorganismes, i destacar el paper d’alguns d’aquests en els cicles biogeoquímics, en les indústries alimentàries, en la indústria farmacèutica i en la millora del medi ambient, i analitzar el poder patogen que poden tindre en els éssers vius.
18. Analitzar els mecanismes de defensa que desenvolupen els éssers vius davant de la presència d’un antigen, deduint a partir d’aquests coneixements com es pot incidir per a reforçar o estimular les defenses naturals.
19. Conéixer les cèl·lules que intervenen en el mecanisme immunològic.
20. Conéixer i explicar les alteracions del sistema immunitari: al·lèrgies, VIH-SIDA, fenòmens i malalties autoimmunes.
21. Explicar l’estructura i composició de l’atmosfera.
22. Conéixer les principals característiques dels diferents climes per a analitzar i comprendre dades climàtiques.
23. Explicar el cicle de l’aigua i els principals problemes relacionats amb l’ús i gestió dels recursos hídrics.
24. Relacionar els principals recursos energètics utilitzats amb els problemes medioambientals.
25. Analitzar l’estructura i els components d’un ecosistema.
26. Explicar el concepte de biodiversitat i la seua distribució geogràfica en el planeta.
27. Determinar les principals característiques d’un sòl atenent la seua estructura i composició.

Química

Bloc 1. Revisió i aprofundiment de la teoria atomicomolecular
– Anàlisi d’algunes substàncies habituals en la naturalesa. Els tres estats físics i els seus models.
– La classificació de les substàncies: elements, compostos i mescles.
– Lleis ponderals de la química. Teoria atòmica de Dalton i justificació de les lleis ponderals.
– Les lleis volumètriques de Gay-Lussac i les hipòtesis d’Avogadro. El concepte de mol. Masses atòmiques i moleculars.
– Composició centesimal. Fórmules empíriques i moleculars.
– Magnituds que regeixen el comportament dels gasos. Equació dels gasos ideals.
– Algunes formes d’expressar la concentració de les dissolucions. Molaritat i tant per cent en massa.

Bloc 2. L’àtom i els seus enllaços
– Paper dels models atòmics en l’avanç de la química: models de Thomson i de Rutherford. Experiència de Rutherford. Conceptes de massa atòmica i nombre atòmic. Partícules subatòmiques. Isòtops i la seua representació. Model atòmic de Bohr.
– El model basat en la disposició d’electrons en nivells successius. Concepte d’orbital. Els nombres quàntics. Notació dels orbitals i configuració electrònica.
– Taula periòdica dels elements i la seua interpretació electrònica. Variació periòdica de les propietats atòmiques.
– L’enllaç iònic i el covalent a partir de la regla de l’octet, utilitzant els diagrames de Lewis. Enllaços múltiples en el covalent per a justificar molècules com la d’oxigen o la de nitrogen. Introducció a l’enllaç metàl·lic.
– Forces intermoleculars. Enllaços d’hidrogen i forces de Van der Waals.
– Propietats dels compostos com a conseqüència de l’enllaç: sòlids covalents, sòlids atòmics, sòlids iònics i sòlids metàl·lics.
– Introducció de les regles de la IUPAC per a la formulació dels compostos binaris més comuns. Nomenclatura i formulació IUPAC per a compostos inorgànics senzills.

Bloc 3. Canvis energètics i materials en les reaccions químiques

– Model elemental de reacció a partir de les col·lisions que provoquen ruptures i formació de nous enllaços. Existència de reaccions endotèrmiques i exotèrmiques amb aquest model.
– Càlcul de l’energia d’una reacció a partir de les energia d’enllaç

– Classificació d’alguns tipus de reaccions químiques: síntesi, descomposició, intercanvi, combustió…
– Ajust de reaccions a partir de la llei de la conservació de la massa.

– Concepte de reacció de formació i de calor de formació. Càlcul de calors de reacció a partir de les calors de formació de les substàncies involucrades.
– Informació que es pot extraure d’una reacció ajustada i realització de càlculs amb quantitats de substància involucrada en una reacció química (càlculs estequiomètrics). Càlculs amb intervenció de gasos.

– Càlculs estequiomètrics amb reactius impurs. Rendiment d’una reacció. Processos químics que ocorren amb reactiu limitant.
– Càlculs estequiomètrics amb reaccions en què intervenen dissolucions.
– Reaccions àcid-base. Conceptes d’àcid i base d’Arrhenius i de Brönsted-Lowry. Àcids i bases fortes. Concepte de pH. Reaccions de neutralització.
– Reaccions d’oxidació-reducció. Assignació de nombre d’oxidació. Canvis en els nombres d’oxidació. Oxidant i reductor

Bloc 4. Introducció a la química del carboni
– Possibilitats de combinació que té el carboni: existència de cadenes ramificades. Possibilitat d’enllaços múltiples amb si mateix o amb altres elements com l’oxigen, el nitrogen.
– Classificació de les funcions orgàniques. Alcans, alquens i alquins, hidrocarburs aromàtics senzills, alcohols, èters, aldehids, cetones, àcids, èsters, amines i compostos halogenats.
– Nomenclatura i formulació IUPAC per a aquests compostos (limitats a compostos amb un grup funcional).
– Concepte d’isomeria. Isomeria de cadena, de posició i de funció.

Criteris d’avaluació
1. Determinar masses atòmiques i fórmules empíriques i moleculars. Determinar la composició centesimal d’un compost a partir de la seua fórmula.
2. Utilitzar el concepte de mol i calcular el nombre de mols presents en una determinada quantitat de substància i viceversa.
3. Realitzar càlculs amb la llei dels gasos ideals.
4. Expressar la concentració de dissolucions en molaritat i en % en massa.
5. Descriure les successives elaboracions de models atòmics.
6. Indicar el nombre de partícules que contenen els isòtops. Calcular la massa atòmica d’un element a partir de l’abundància isotòpica.
7. Identificar combinacions correctes i incorrectes de nombres quàntics. Escriure configuracions electròniques d’àtoms.
8. Comparar, raonadament per mitjà d’una utilització comprensiva de la taula periòdica (elements representatius), algunes propietats atòmiques i deduir la fórmula de compostos binaris que puguen formar-se.

9. Donat un llistat de fórmules saber deduir el tipus d’enllaç que tenen i indicar-ne les propietats. Representar estructures de Lewis de substàncies senzilles que complisquen la regla de l’octet.
10. Formular i anomenar substàncies inorgàniques.
11. Ajustar reaccions químiques interpretant el significat dels coeficients de la reacció ajustada.
12. Realitzar càlculs de calors de reacció: a partir d’energies d’enllaç i a partir de calors de formació.
13. Realitzar càlculs estequiomètrics obtenint nombre de mols, masses i volums en cas de gasos.
14. Fer càlculs estequiomètrics amb reactius impurs, amb rendiments i amb estimació de reactius limitants.
15. Fer càlculs estequiomètrics amb intervenció de dissolucions.

16. Calcular el pH de dissolucions d’àcids o bases fortes. Fer càlculs amb reaccions de neutralització.
17. Identificar reaccions d’oxidació reducció i justificar qui és l’element oxidant i el reductor.
18. Justificar l’elevat nombre de compostos de carboni per les possibilitats de combinació que té la seua estructura atòmica. Distingir les funcions orgàniques estudiades i descriure la característica que permet classificar-los en un grup funcional o en un altre.
19. Formular i anomenar correctament substàncies orgàniques. Alcans, alquens i alquins, hidrocarburs aromàtics senzills, alcohols, èters, aldehids, cetones, àcids, èsters, amines i compostos halogenats.

20. Distingir la isomeria de cadena, posició i funció, i representar els possibles isòmers d’una fórmula.